УХВАЛА

26 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/2468/24 (911/2206/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 (колегія суддів у складі: Пантелієнко В.О. - головуючий, Доманська М.Л., Отрюх Б.В.)
та рішення Господарського суду Київської області від 29.10.2025 (суддя Гребенюк Т.Д.)
у справі № 911/2468/24(911/2206/25)
за позовом арбітражного керуючого Косякевича С.О. ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісдорбуд"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група"
про стягнення 252000,00 грн. 
у межах справи № 911/2468/24
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісдорбуд", 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" 30.03.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 та рішення Господарського суду Київської області від 29.10.2025 у справі № 911/2468/24(911/2206/25) разом з клопотанням про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду у касаційному порядку. 

До Верховного Суду 02.04.2026 надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісдорбуд" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група". 

Ухвалою Верховного Суду витребовано матеріали справи № 911/2468/24(911/2206/25) з Північного апеляційного господарського суду та Господарського суду Київської області. 

29.04.2026 матеріали справи № 911/2468/24(911/2206/25) надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30.04.2026 у справі № 911/2468/24(911/2206/25) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" залишено без руху для усунення недоліків шляхом обґрунтування подання касаційної скарги з підстав, передбачених пп. "а - г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" 07.05.2026 подало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, зазначивши підстави касаційної скарги, передбачені пп. "а - г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. 

З огляду на виконання скаржником у встановлений строк вимог ухвали Верховного Суду від 30.04.2026 щодо усунення недоліків оформлення касаційної скарги, вона вважається поданою у день її первинного подання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення 252000,00 грн. Зазначена сума не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року (302800,00 грн).

В заяві про усунення недоліків касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" зазначає, що вказана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Питання, яке має фундаментальне значення, полягає у такому: чи може суд у межах спору, ініційованого ліквідатором банкрута, стягнути з контрагента кошти як поворотну фінансову допомогу виключно на підставі банківських виписок та призначення платежу, без встановлення наявності належного правочину, умов повернення, строку виконання зобов`язання, волевиявлення сторін, первинних документів бухгалтерського обліку та без дослідження правової природи відповідного платежу. Фактично судами попередніх інстанцій було допущено підміну предмета доказування: замість встановлення наявності між сторонами належного зобов`язального правовідношення суди обмежилися оцінкою факту перерахування коштів та формального призначення платежу. Однак банківська операція сама по собі підтверджує лише рух коштів, але не завжди підтверджує правову підставу виникнення зобов`язання саме з повернення коштів. Призначення платежу може мати технічний, бухгалтерський або помилковий характер, а тому не може автоматично підміняти собою договір, первинний документ, погоджені сторонами умови повернення або інші докази наявності боргу. У цій справі важливим є не лише питання, чи були кошти перераховані, а питання, чи було доведено належними та допустимими доказами, що між сторонами виникло саме зобов`язання з повернення поворотної фінансової допомоги. Саме це питання має фундаментальне значення, оскільки аналогічні спори є поширеними у процедурах банкрутства, коли арбітражні керуючі / ліквідатори звертаються з позовами до контрагентів боржника, спираючись переважно на банківські виписки, окремі бухгалтерські дані або призначення платежу, але без повного комплексу первинних документів. У разі залишення без касаційного перегляду оскаржуваних рішень фактично може бути сформований небезпечний підхід, за якого будь-яке призначення платежу у банківському документі саме по собі визнаватиметься достатньою підставою для стягнення коштів, навіть без доведення правової природи операції, строку повернення, погодження умов сторонами та існування належного зобов`язання. Отже, касаційна скарга стосується питання права, яке виходить за межі індивідуального спору між сторонами та має значення для формування єдиної правозастосовчої практики у спорах, що виникають у межах процедур банкрутства.

Також, скаржник вказує, що нього ця справа має саме виняткове значення, оскільки її наслідки не обмежуються лише формальним стягненням 252000,00 грн, а оскаржувані рішення фактично встановлюють для скаржника наявність господарського боргу перед підприємством-банкрутом та створюють правові наслідки, які можуть бути використані у подальших судових, виконавчих, банкрутних, податкових та господарських правовідносинах. Крім безпосереднього майнового навантаження, рішення у цій справі негативно впливає на ділову репутацію скаржника як суб`єкта господарювання, оскільки фактично фіксує висновок суду про невиконання ним грошового зобов`язання перед контрагентом, який перебуває у процедурі банкрутства. Для скаржника виняткове значення справи полягає також у тому, що судами попередніх інстанцій було застосовано підхід, за якого фактично будь-який платіж із певним призначенням може бути визнаний боргом без повного дослідження первинних документів, дійсного змісту правовідносин сторін та без встановлення реального обов`язку повернення коштів. 

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Верховний Суд дійшов висновку, що вона відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, у зв`язку з чим наявні підстави для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до ч. 1 ст. 294 ГПК України. 

Колегія суддів зазначає, що заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсервісдорбуд" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" у справі № 911/2468/24(911/2206/25) не містять достатніх підстав для застосування положень ГПК України щодо відмови у прийнятті касаційної скарги станом на момент постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

За змістом ч. 4 ст. 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

У касаційній скарзі та в заяві про усунення недоліків касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" як підставу касаційного оскарження судового рішення у справі зазначає п.1, п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, ч. 3 ст. 310 ГПК України. Судами було порушено положення ст.ст.1, 8, 34, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.11, 202, 267, 530, 1046, 1049, 1212 ЦК України, неправильно було застосовано ст. 75 ГПК України, без врахування висновків Верховного Суду, що викладені у постанові від 31.07.2019 у справі № 2340/4337/18, не було враховано висновки Верховного Суду, що викладені у постановах від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19 стосовно того, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджувалися первинними документами, що свідчить про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором або рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Скаржник вказує, що господарські суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду, що викладені у:
- постанові від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 щодо застосування ст.204 ЦК України; 
- постанові від 26.10.2018 у справі №922/4099/17 щодо дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку; 
- постанові від 19.07.2022 у справі №904/4790/21 щодо застосування ст.45-47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Скаржник зазначає, що судові рішення ухвалені з порушенням ст.ст.74, 76, 81, 86 ГПК України, зокрема, щодо дослідження доказів стосовно умов спірного договору, стосовно доказів звернення до відповідача із вимогою щодо дострокового повернення наданої фінансової допомоги. 

Виходячи з положень ч. 4 ст. 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026, якою переглянуто рішення Господарського суду Київської області від 29.10.2025 про стягнення 252000,00 грн., відповідно до вимог ч. 4 ст. 301 ГПК України підлягає перегляду за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 

Крім того, до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" додано клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 у справі № 911/2468/24(911/2206/25) до закінчення її перегляду в касаційному порядку. 
Розглянувши вказане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група", колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке. 

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 294 ГПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд враховує ймовірність утруднення повороту виконання рішення у разі скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

В обґрунтування вказаного клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" посилається на те, що у разі примусового виконання судового рішення відбудеться списання грошових коштів з рахунків підприємства, проте стягувач перебуває у процедурі банкрутства (ліквідації), що унеможливлює або значно ускладнює повернення коштів у разі зміни /скасування оскаржуваного рішення судом касаційної інстанції на користь скаржника, враховуючи приписи Кодексу України з питань банкрутства. Отже, існує ризик безповоротної втрати коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група". 
Враховуючи характер правовідносин та викладені у клопотанні доводи, а також зважаючи на те, що внаслідок примусового виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 у справі № 911/2468/24(911/2206/25) до закінчення її перегляду в касаційному порядку, поворот виконання вказаного судового рішення може бути утрудненим, Верховний Суд вважає за доцільне задовольнити вказане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" та зупинити виконання зазначеного судового рішення до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
Керуючись статтями 8, 234, 235, 287, 290, 294, 295, 301, 332 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 та рішення Господарського суду Київської області від 29.10.2025 у справі № 911/2468/24(911/2206/25) в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

2. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 12 червня 2026 року.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Комерційна Група" про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 у справі №911/2468/24(911/2206/25) до закінчення її перегляду в касаційному порядку - задовольнити.

4. Зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 у справі №911/2468/24(911/2206/25) до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере 

Судді С. Жуков 

В. Пєсков