ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2026 року справа №200/3837/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Гаврищук Т.Г, розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 200/3837/25 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2025 року № 053130014031 про відмову позивачу в призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідно до диплому НОМЕР_1 з 1982 року по 1989 рік, з часу звернення за призначенням пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 03.04.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії та отримав відмову в призначенні пенсії за віком, відповідно ч. 1 ст. 26 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, що відображена в рішенні від 10.04.2025 року № 053130014031.
Спірне рішення обґрунтоване відсутністю необхідного страхового стажу, а саме: до страхового стажу не враховано період навчання в Донецькому політехнічному інституті згідно диплома НОМЕР_1 у зв`язку з тим, що період навчання перетинався з періодом проходження строкової військової служби, а уточнююча довідка окремо не надавалась.
Позивач наголошує, що довідку про уточнення спірного періоду надати неможливо та як територія, на якій було розташовано учбовий заклад, є окупованою.
При цьому відсутність можливості проведення перевірки періоду навчання не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування та надання пенсії за віком, в тому числі зарахування відповідного періоду навчання до страхового стажу, що передбачено законом.
На підставі вказаного позивач вважає свої права порушеними та просив суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 200/3837/25 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2025 року № 053130014031 про відмову позивачу в призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідно до диплому НОМЕР_1 з 1982 року по 1989 рік.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , звернувся через веб портал Пенсійного фонду України із заявою від 03.04.2025 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі-Закон України № 1058).
Заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та рішенням від 10.04.2025 року № 053130014031 відмовлено в призначенні пенсії.
В рішенні зазначено, що відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року- не менше 32 років.
У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 26 Закону, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2028 по 31 грудня 2028 – від 25 років; після досягнення віку 65 років – за наявності страхового стажу з 1 січня 2029 – не менше 15 років.
Станом на момент звернення (на 03.04.2025) позивач досяг віку 59 років 11 місяців 8 днів.
Страховий стаж відповідно наданих документів та даних персоніфікованого обліку склав 28 років 10 місяці 06 днів.
До страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_2 від 22.06.1989 з 01.09.1982 по 22.06.1989, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби. Уточнююча довідка позивачем про періоди навчання не надавалась.
За наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову від 10.04.2025 № 053130014031 ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , період навчання та проходження військової служби - відсутні.
Відповідно Диплому НОМЕР_2 від 22.06.1989 року, ОСОБА_1 у 1982 році вступив та 1989 році закінчив Донецький політехнічний інститут.
Згідно з військовим квитком НОМЕР_3 , позивач з 30.10.1983 року по 31.10.1985 року проходив військову службу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, судом першої інстанції зазначено наступне.
Стаття 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.
Згідно із пунктами “в” та “д” абзацу 3 статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно з частиною четвертоюстатті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цимЗаконом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. (абзац другий пункту 1 статті 8 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-ХІІ).
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що час навчання у закладі вищої освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Також період військової служби зараховується до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією.
Судом встановлено, що до призову на строкову військову службу (період військової служби з 30.10.1983 року по 31.10.1985 року) позивач навчався у Донецькому політехнічному інституті та здобув професію “автомобілі і автомобільне господарство” (період навчання з 1982 року по 1989 рік).
При цьому логічно обгрунтованим є те, що під час навчання позивач був призваний до військової служби, а після її закінчення продовжив навчання.
Суд враховує, що підстави незарахування періоду навчання, зазначені відповідачем, не спростовують факту самого навчання позивача, а отже навчання позивача протягом спірного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.
Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періоду навчання з 1982 року по 1989 рік до страхового стажу.
На підставі вказаного суд першої інстанції дійшов висновку за належне: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.04.2025 року № 053130014031 про відмову позивачу в призначенні пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.04.2025 року про призначення пенсії, зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання в Донецькому політехнічному інституті відповідно до диплому НОМЕР_1 з 1982 року по 1989 рік.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 200/3837/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року у справі № 200/3837/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін 

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко