ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	 	справа № 160/27525/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року (суддя Юрков Е.О.) у справі №160/27525/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРО-БУД-МОНТАЖ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальності «ТРАНС КОРП ЮА» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “ЕЛЕКТРО-БУД-МОНТАЖ” (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просило визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.09.2025 р. № 0495220714, яким донараховано податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 570 756,30 грн. та штрафні санкції у розмірі 142 689,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправним та скасував оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення відповідача.
29 грудня 2025 року суд ухвалив додаткове рішення у справі №160/27525/25, яким присудив за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи щодо обсягу та змісту наданої професійної правничої допомоги, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач просить додаткове рішення скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. При цьому, за позицією скаржника судом має бути встановлено, що такі витрати були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, чого в спірному випадку зроблено не було.
Позивач скористався своїм правом та подав письмовий відзив на апеляційну скаргу. У відзиві вказав, що доводи скаржника є безпідставними, просив залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на задоволенні вимог скарги. 
Представник позивача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача. 
Колегія суддів, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої другої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правове регулювання витрат на професійну правничу допомогу містить стаття 134 КАС України.
Так, частиною першою цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частин другої-п`ятої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у цій справі позивач надав суду такі докази: договір про надання правової допомоги від 05.05.2025, акт виконаних робіт №1 від 23.12.2025 та платіжну інструкцію №966 від 12.08.2025 на суму 40 000,00 грн.
Судом встановлено, що професійну правничу допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРО-БУД-МОНТАЖ» було здійснено за Договором про надання правової допомоги від 05.05.2025, укладеним між адвокатом Тішуніним Олександром Анатолійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛЕКТРО-БУД-МОНТАЖ» (Замовник). Відповідно до пункту 1.1. Договору, предметом даного Договору є адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. Пунктом 4.1. Договору визначено, що оплата гонорару визначається у розмірі 40 000 (сорок тисяч гривень) 00 коп.
Відповідно до Акту виконаних робіт №1 від 23.12.2025, адвокатом була надана правнича допомога згідно Договору про надання правничої допомоги б/н віл 05 травня 2025 року у справі №160/27525/25 за позовом ТОВ «Електро-буд-Монтаж» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкова служба України про скасування податкового повідомлення-рішення, а саме:
- вивчення та попереднє опрацювання акту перевірки податкового органу;
- вивчення та попереднє опрацювання бухгалтерської документації та правовий аналіз наявних у Замовника доказів й законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини;
- вивчення та попереднє опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини;
- збір доказів для підготовки позовної заяви про скасування податкового повідомлення-рішення дії;
- правовий аналіз наявних у Замовника доказів для підготовки позовної заяви про скасування податкового повідомлення-рішення дії;
- підготовка позовної заяви до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, Державної податкова служба України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії;
- формування пакету документів та направлення його відповідачу та до Дніпропетровського окружного адміністративного суду;
- участь Адвоката в судових засіданнях.
Загальна вартість наданих послуг за цим Актом складає 40 000,00 грн без врахування ПДВ.
В клопотанні представник позивача визначив суму до відшкодування за рахунок відповідача витрат, понесених у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги, 40 000грн.. 
Суд першої інстанції, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних робіт (наданих послуг), зменшив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу, до 5000,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, необхідно враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Приписами Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Тож, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Верховний Суд неодноразово наголошував, і його правова позиція врахована судом першої інстанції, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.
Суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що сума витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, є завищеною, а тому підлягала зменшенню.
Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд ухвалив додаткове рішення з дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.
Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі № 160/27525/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30.04.2026р..
Повний текст постанови виготовлено 08.05.2026р..

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак