Справа № 163/1814/24
Провадження № 3/163/697/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року        місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.
з участю представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом №0024/20500/24 про притягнення до відповідальності за ч.2 ст.483 МК України 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Максор Груп» (код ЄДРПОУ 42042472), РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Максор Груп» (код ЄДРПОУ 42042472), вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Автомобіль легковий, бувший у використанні, марка «LAND ROVER», модель «DEFENDER», рік виготовлення 2015, кузов № НОМЕР_2 » вартістю 1 165 623,00 гривень з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів: міжнародної товарно-транспортної накладної «CMR» від 17.12.2022 року №б/н, рахунку-фактури «Invoice» від 17.12.2022 № 17.12.22.222-VD_UH, сертифіката з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №S0624678 від 17.12.2022, одержаних незаконним шляхом та таких, що містять неправдиві відомості щодо країни походження та відправника товару, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не з`явився, свої права та інтереси доручив захищати адвокату ОСОБА_2 
22.04.2026 адвокат Кінах Я.В. надіслала заперечення на протокол про порушення митних правил, у яких просила закрити провадження у справі на підставі п.6 ст.4871 МК України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення, з огляду на дату виявлення правопорушення 27.09.2023 та надходження справи на розгляд суду 08.08.2024. Крім цього зазначила, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні правопорушення, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості. Лист Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії не може бути єдиним і беззаперечним доказом вчинення її довірителем правопорушення. Вважає, що факт поставки товару саме компанією «AUTO BEDRIJF LTD» митним органом не спростовано, безпосереднього запиту на цю компанію митниця не вчиняла, підробки товаросупровідних документів не доведено, тому зроблені в протоколі висновки ґрунтуються виключно на припущеннях, що в силу ст.62 МК України є неприпустимим. Крім цього, лист Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії вважає недопустимим доказом, оскільки всупереч ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у встановленому порядку не легалізований та в нотаріальному порядку не завірений. Також митний орган не надав доказів про коригування митної вартості та не спростував законності проведеного митного оформлення товару. 
У призначений на 30.04.2026 судовий розгляд адвокат Кінах Я.В. не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її та ОСОБА_1 відсутності. 
Представник Волинської митниці під час розгляду справи заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

18.12.2022 на митну територію України за митною декларацією типу ЕЕ №UA205140/2022/091149 ввезений та 19.12.2022 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №22UA205140091238U5 випущений у вільний обіг на підставі товаросупровідних документів: контракту від 08.08.2022 №09082022/2022, міжнародної товарно-транспортної накладної «CMR» від 17.12.2022 року №б/н, рахунку-фактури «Invoice» від 17.12.2022 № 17.12.22.222-VD_UH, сертифіката з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №S0624678 від 17.12.2022, товар «Автомобіль легковий, бувший у використанні, марка «LAND ROVER», модель «DEFENDER», рік виготовлення 2015, кузов № НОМЕР_2 », вартістю 30000 євро, що з курсом НБУ станом на 18.12.2022 склало 1 165 623,00 гривні. 
Продавцем товару у товаросупровідних документах зазначена англійська компанія «AUTO BEDRIJF LTD» (311 SHOREHAM STR, United Kingdom, SHEFFIELD, ENGLAND S 2 4 FA), покупцем - ТОВ «Максор Груп» (м.Чернівці, проспект Незалежності, будинок 115, код ЄДРПОУ 42042472).
Керівником фірми покупця/отримувача товару ТОВ «Максор Груп» на дату переміщення і декларування товару був ОСОБА_1 , що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та витягом з ІКС «Податковий блок». 
Декларування товару здійснювала уповноважена від ТОВ «МІ-7» особа ОСОБА_3 на підставі укладеного із ТОВ «Максор Груп», як замовника, договору-доручення №25/03 на декларування та митне оформлення товарів від 25.03.2021.
Відповідно до п.6.2 зазначеного договору-доручення замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, в наданих ним документах виконавцю та органам ДФС України. 
На ініційований Волинською митницею запит стосовно надання адміністративної допомоги в рамках проведення перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезенні товарів на митну територію України уповноважений митний орган Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії листом від 29.08.2023 №СFS-2202299 надав інформацію про те, що компанія «AUTO BEDRIJF LTD» (311 SHOREHAM STR, United Kingdom, SHEFFIELD, ENGLAND S 2 4 FA) припинила свою діяльність 25.10.2022 року, а тому більше не займається торгівлею. 

За змістом ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.
Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Частина 1 статті 483 МК України встановлює відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. 
Зі змісту даної статті слідує, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини, в тому числі, в частині подання документів з неправдивими відомостями щодо країни походження, відправника та/або одержувача, … неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. 
Частина 8 статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.
Згідно із ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару. 
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).
Стаття 336 МК України визначає, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу (п.8).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

У цій ввезення товару в адресу ТОВ «Максор Груп» і випуск його у вільний обіг на території України належним чином підтверджене і по справі не оспорюється. 
Відповідно до поданих до митного оформлення на Волинській митниці товаросупровідних документів товар ввозився від продавця англійської компанії «AUTO BEDRIJF LTD». 
Отриманою в порядку адміністративної допомоги від уповноваженого митного органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії відповіддю спростовано реальність здійсненої в адресу ТОВ «Максор Груп» поставки зазначеним у товаросупровідних документах відправником/продавцем - англійською компанією «AUTO BEDRIJF LTD», оскільки на дату оформлення таких документів (CMR, Invoice, сертифіката) зазначена компанія уже припинила свою діяльність, тобто не здійснювала господарську діяльність, а відтак юридично не була спроможною здійснювати зазначені зовнішньоекономічні операції. 

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.
Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідь уповноваженого митного органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений та виданий службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований. 
Наведена у цій відповіді інформація є конкретною та однозначною, підтверджує юридично значимі факти та будь-яких посилань не необхідність проведення додаткових перевірочних заходів на підтвердження існування цих фактів не містить.
Переклад відповіді на українську мову здійснено компетентним перекладачем ОСОБА_4 , тому сумніву у його правильності не викликає.
Статтею 503 МК України передбачено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.
Отже, нотаріально посвідченого перекладу відповіді іноземного митного органу в рамках здійсненого провадження справи митним органом закон не вимагає. 
Крім цього, жодною нормою Митного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами України не передбачено необхідності легалізації та проставленні апостилю на отриманій від компетентних іноземних органів в порядку ст.43, п.8 ст.336, п.5 ч.1 ст.352 МК України інформації. 
Посилання захисника на Закон України «Про міжнародне приватне право» є безпідставним, оскільки норми цього закону регулюють виключно приватноправові відносини. 
Відповідь Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії є належним та допустимим доказом, який жодним чином не спростований та обґрунтованому сумніву не піддається. 

Отже, зазначені в CMR, Invoice та сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR.1 відомості про відправника товару є такими, що не відповідають дійсності, в сертифікаті також не відповідають дійсності відомості про країну походження товару, а самі ці документи – отримані незаконним шляхом. 
Зазначене беззаперечно свідчить про відсутність між ТОВ «Максор Груп» та компанією «AUTO BEDRIJF LTD» зовнішньоекономічних комерційних відносин за указаними товаросупровідними документами і про це керівнику ТОВ «Максор Груп» ОСОБА_1 було достовірно відомо. 
На підтвердження протилежного жодного доказу ОСОБА_1 та його захисник суду не надали, у тому числі не надали платіжного розрахункового документа як оплати товару за Invoice по здійсненій поставці, оскільки товар випущений у вільний обіг, тому за умовами контракту від 08.08.2022 №09082022/2022 такий фінансовий розрахунок беззаперечно мав би уже відбутися. 
Зазначене не дає обґрунтованих підстав для здійснення запиту безпосередньо на адресу компанії «AUTO BEDRIJF LTD» і не ставить під сумнів викладених у протоколі фактів. 
У зв`язку із цим, обізнаність ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Максор Груп» про здійснення поставки товару у такий незаконний спосіб є очевидною і свідчить про його умисність дій як обов`язкової складової адміністративного правопорушення. 
З огляду на викладене суд не вбачає неповноти провадження в справі митним органом та вважає, що висловлені стороною захисту доводи є безпідставним і нічим не підтверджені, а така обрана захисна позиція є не інакше як намагання створити штучні підстави для уникнення винної особи від відповідальності за вчинене правопорушення.

За протоколом №0024/20500/24 дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.483 МК України за ознакою повторності з огляду на судове рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 09.02.2023 у справі №761/24849/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України. 
Указане судове рішення набрало законної сили 27.06.2023. ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за дії, вчинені 28.12.2021.

Відповідальність за ч.2 ст.483 МК України настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.
Зміст цієї норми свідчить, що дії особи за ознакою повторності кваліфікуються у тому разі, якщо ця особа після притягнення її на підставі судового рішення до адміністративної відповідальності за ст.483 або ст.482 МК України упродовж року з дня накладення на неї стягнення знову вчинить аналогічне правопорушення.
Закладена законодавцем у цій нормі логіка полягає у тому, що особа після притягнення її до відповідальності має зробити для себе відповідні висновки та в подальшому не порушувати закон. Якщо ж особа таких висновків не зробила, не стала на шлях виправлення і перевиховання, упродовж року від дня застосування до неї стягнення знову вчинила правопорушення, то у такому випадку законодавець посилив для такої особи відповідальність, встановивши відповідальність за ознакою повторності у санкції ч.2 ст.483 МК України, яка, зокрема щодо штрафу передбачає його розмір від 150 до 200 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних. 
У даному випадку, ОСОБА_1 вчинив правопорушення 18.12.2022, тобто до прийняття Шевченківським районним судом м.Києва постанови від 09.02.2023 у справі №761/24849/22, що свідчить про відсутність у його діях ознаки повторності в розумінні диспозиції ч.2 ст.483 МК України. 

Отже, дії ОСОБА_1 за обставинами цієї справи слід кваліфікувати за ч.1 ст.483 МК України. 

Ураховуючи вище наведене та встановлені по справі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, і його винуватість у цьому правопорушенні доведена повністю поза будь-яким розумним сумнівом.

Вирішуючи клопотання захисника про закриття провадження в справі за закінченням строку для накладення адміністративного стягнення, суд встановив таке.

Згідно із ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Відповідно до ч.3 ст.467 МК України у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня отримання митним органом або судом матеріалів про таке порушення, переданих відповідно до частини другої статті 496 цього Кодексу, але не пізніше ніж через п`ять років з дня вчинення правопорушення.
Частиною 2 статті 496 МК України передбачено, що у разі закриття кримінального провадження за наявності в діях особи ознак порушення митних правил матеріали про таке порушення передаються до митного органу або до суду для притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності. Постанова у такій справі виноситься у строк, передбачений частиною третьою статті 467 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

У справі встановлено, що відповідь уповноваженого митного органу Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії від 29.08.2023 №СFS-2202299 надійшла до Держмитслужби України 27.09.2023.
Відтак, датою виявлення правопорушення є 27.09.2023. 
Протокол про порушення митних правил №0024/20500/24 складений 02.02.2024.
06.03.2024 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №42024030000000006 від 07.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, Волинська обласна прокуратура на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.02.2024 у справі № 161/3726/24 здійснила тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні Волинської митниці, та вилучила оригінал протоколу про порушення митних правил №0024/20500/24 з додатками.
Кримінальне провадження №42024030000000006 від 07.02.2024 було зареєстроване Волинською обласною прокуратурою 07.02.2027 на підставі повідомлень Волинської митниці про протиправне діяння, що мітить ознаки злочину.
25.07.2024 оригінал протоколу з додатками надійшов до Волинської митниці від Державне бюро розслідувань для скерування до Любомльського районного суду Волинської області.
08.08.2024 матеріали справи надійшли до суду. 
Постановою Любомльського районного суду від 28.11.2024 матеріали справи передані Державному бюро розслідувань для приєднання до матеріалів кримінального провадження №42024030000000006 від 07.02.2024.
23.08.2024 кримінальне провадження №42024030000000006 було об`єднане з кримінальним провадженням № 62022000000000847 від 21.10.2012 за ознаками ч.3 ст.212, ч.3 ст.209, ч.3 ст.358 КК України. 
16.03.2026 детектив Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області прийняв у кримінальному провадженні № 62022000000000847 від 21.10.2012 постанову про закриття кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 
30.03.2026 матеріали справи від ТУ БЕБ у Волинській області надійшли до суду разом із постановою про закриття кримінального провадження від 16.03.2026.

Аналіз руху справи свідчить, що від дня виявлення правопорушення (27.09.2023) до дня надходження справи до суду (08.08.2024) минуло 10 місяців 08 днів.
Проте, із зазначеного строку підлягає виключенню термін, упродовж якого матеріали справи перебували в органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №42024030000000006, а це з 06.03.2024 по 24.07.2024, що становить 4 місяці 18 днів.
Про підставність виключення цього строку свідчить системний аналіз вище наведених положень статей 467, 496, 458 МК України, оскільки за наявності кримінального провадження в силу ч.2 ст.458 та ч.2 ст.496 МК України після виїмки оригіналу протоколу з додатками передбачений ч.1 ст.467 МК України строк фактично перервався.
Вилучення оригіналу протоколу з додатками відбулося в порядку застосування заходів забезпечення кримінального провадження згідно з главою 15 розділу ІІ КПК України.
При цьому, у даному випадку слід врахувати те, що орган досудового розслідування повернув оригінал протоколу з додатками Волинській митниці без прийняття будь-якого процесуального рішення у відповідності до положень КПК України. 
У зв`язку із цим, фактичним терміном для обрахунку передбаченого ч.1 ст.467 МК України строку є період з 27.09.2023 по 05.03.2024 та з 25.07.2024 по 07.08.2024, всього 5 місяців 21 день. 
Таким чином, враховуючи направлення Волинською митницею матеріалів справи на розгляд суду в межах визначеного ч.1 ст.467 МК України шестимісячного строку для накладення адміністративного стягнення з дня виявлення правопорушення та подальшу хронологію руху справи, пов`язану із направленням судом справи для приєднання до матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування якого за ознаками ч.3 ст.358 КК України завершилось винесенням постанови про закриття кримінального провадження, тому передбачений як частиною 1, так і частиною 3 статті 467 МК України строк для накладення адміністративного стягнення на дату розгляду справи судом не сплив.

Враховуючи конкретні обставини справи, особу порушника, випуск незаконно переміщуваного товару у вільний обіг, а також передбачену законом санкцію за ч.1 ст.483 МК України, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі. 

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1 165 623 (один мільйон сто шістдесят п`ять тисяч шістсот двадцять три) гривні. 
Штраф в розмірі 1 165 623 (один мільйон сто шістдесят п`ять тисяч шістсот двадцять три) гривні підлягає стягненню на рахунок UA758999980313010106005003500 в Казначействі України (ЕАП) (ЄДРПОУ 38009371, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області        О.С. Павлусь