Справа №478/595/26 
пров. №2/478/433/2026 
З а о ч н е р і ш е н н я 
І м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2026 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду с-ще Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

04 травня 2026 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». За умовами договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало на платіжну картку відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 2500 грн. Строк кредиту 360 днів, з 17 серпня 2024 року по 12 серпня 2025 року, зі сплатою процентів у розмірі 1,5% в день, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти, але виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
27 червня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01.02-17/25, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту від 17 серпня 2024 року.
Станом на дату подання позову до суду заборгованість за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту від 17 серпня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. 
Посилаючись на наведені обставини, позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту від 17 серпня 2024 року у розмірі 17137 грн 49 коп., яка складається з: 2499 грн 99 коп. – заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту); 10237 грн – заборгованості за відсотками; 4400 грн – заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штраф), а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп. 
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходить такого висновку.
Матеріалами справи встановлено, що 17 серпня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі Договір №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (а.с.9-12).
За умовами п.п.1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.10. Договору Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2500 грн. Строк кредиту 360 днів, з 17 серпня 2024 року по 12 серпня 2024 року, періодичні платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,50% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 16000 грн.
Відповідно до п.2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно до п.п.1 п.4.4. Договору Споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи і пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.
Підпунктом 3 п.4.1. Договору Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений ч.1 ст.25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту.
Сторонами погоджено та підписано Графік платежів, який є Додатком №1 до Договору 1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року, згідно якого Позичальник здійснює повернення суми позики до 12.08.2025 року (а.с.14 зворот).
На підтвердження укладення Договору №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надано Паспорт споживчого кредиту (а.с.13-14), який 17 серпня 2024 року о 09:32:27 був підписаний відповідачем ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А227, та в якому міститься основні умови кредитування, інформація щодо процентних ставок, порядок повернення кредиту, що є свідченням того, що Позичальник особисто та свідомо уклав вищезазначений Договір.
Перерахування на картку № НОМЕР_1 коштів у сумі 2500 грн від 17 серпня 2024 року о 09:34:58, підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 08.07.2025 року за №20250708-1638 (а.с.27).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», заборгованість ОСОБА_1 за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року становить 17137 грн. 49 коп., з яких: 2499 грн 99 коп. – заборгованість по тіло кредиту, 10237 грн 50 коп. – заборгованість по відсоткам, 4400 грн – заборгованість по штрафу (а.с.24 зворот-26).
27 червня 2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» («Клієнт») та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» («Фактор») укладений Договір факторингу №01.02-17/25, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до боржників, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року (а.с.28-32).
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-17/25 від 27 червня 2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 17137 грн 49 коп., з яких: 2499 грн 99 коп. – заборгованість по тіло кредиту, 10237 грн 50 коп. – заборгованість по відсоткам, 4400 грн – заборгованість по штрафу (а.с.32 зворот - 33).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ст.1078 ЦК України).
На підтвердження існування у відповідача ОСОБА_1 кредитного зобов`язання за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року позивач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» надав належні та допустимі докази, а саме сам Договір, підтвердження перерахування на банківську картку відповідача кредитних коштів та Договір факторингу, на підставі якого позивач набув права вимоги до відповідача за указаним Договором.
З Договору №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року вбачається, що у відповідності до вимог ч.1 ст.638 ЦК України між його сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства, у тому числі Закону України «Про електронну комерцію».
Після підписання Договору у його сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування.
Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання первісний кредитор ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконав в повному обсязі та надав відповідачу ОСОБА_1 кредит в обумовленій договором сумі.
Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, що підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості первісного кредитора.
Загальна сума заборгованості за цим розрахунком становить 17137 грн 49 коп., з яких: 2499 грн 99 коп. – заборгованість по тіло кредиту, 10237 грн 50 коп. – заборгованість по відсоткам, 4400 грн – заборгованість по штрафу.
Аналогічна сума заборгованості відображена у Реєстрі боржників до Договору факторингу №01.02-17/25 від 27 червня 2025 року та у такій же сумі заявлена до стягнення позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС».
Всього у період з 17 серпня 2024 року по 27 червня 2025 року відповідач ОСОБА_1 здійснив погашення кредитної заборгованості на суму 2137 грн 51 коп., які первісним кредитором спрямовані на оплату тіла кредиту 0,01 грн, процентів 1537 грн 50 коп., штрафу 600 грн.
Відтак, заборгованість відповідача ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 2499 грн 99 коп.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд виснував щодо застосування п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання. Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 року у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Отже, вимога позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 4400 грн не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за кредитним договором відбулося у період дії на території України воєнного стану, тому заявлена у цій частині вимога є безпідставною і задоволенню не підлягає.
У зв`язку із цим спрямування первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» внесених відповідачем ОСОБА_1 600 грн на погашення штрафу також є неправомірним, тому зазначена сума підлягає зарахуванню на погашення інших складових кредитної заборгованості.
Окрім того, за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами первісний кредитор ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» нараховував відсотки за ставкою 1,50% в день, що узгоджується з умовами договору.
Однак, незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні відповідати нормам чинного законодавства України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Передбачений пунктом 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів - 2,5%, 120 днів - 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» укладений 17 серпня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умови договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,50% є нікчемними в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Укладаючи 17 серпня 2024 року Договір кредитодавець не мав законних підстав визначати процентну ставку на рівні 1,50% за кожен день користування кредитом, оскільки максимальний розмір денної процентної ставки у даному випадку не міг перевищувати 1%.
У зв`язку з цим суд здійснив власний розрахунок заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем ТОВ «СВЕА ФІНАНС»
Загальний розмір суми відсотків за користування кредитом становить: 2500 грн (сума боргу) х 1% : 100% х 360 (днів) = 9000 грн.
Відповідач ОСОБА_1 погасив відсотків на суму 1537 грн 50 коп.
Крім цього, в рахунок погашення заборгованості по відсотках суд зараховує неправомірно спрямованих первісним кредитором на погашення штрафних санкцій 600 грн.
Отже, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за відсотками становить 6862 грн 50 коп. (9000-1537,50-600).
За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС», заборгованість за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфорт» від 17 серпня 2024 року у розмірі 9362 грн 49 коп., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2499 грн 99 коп. та заборгованості за відсотками - 6862 грн 50 коп.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки, позовна заява подана ТОВ «СВЕА ФІНАНС» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.
При звернені до суду ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було сплачено 2662 грн 40 коп. судового збору, що підтверджується Платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №1293 від 30 квітня 2026 року (а.с.4).
Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» задоволено на суму 9362 грн 49 коп., що становить 54,63% від ціни позову 17137 грн 49 коп., у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1454 грн 47 коп. (9362 грн 49 коп. х 100 : 17137 грн 49 коп. = 54,63%, 2662 грн 40 коп. х 54,63% = 1454 грн 47 коп.).
Керуючись ст.ст.13, 259, 263-265, 279, 280-282, 284, 289 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (Код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. №8) в рахунок відшкодування заборгованості за Договором №1776495 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 17 серпня 2024 року 9362 (дев`ять тисяч триста шістдесят дві) грн 49 коп., яка складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 2499 грн 99 коп.; заборгованості за відсотками – 6862 грн 50 коп.
В останній частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1454 грн 47 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. 
Копію судового рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Повний текст заочного рішення складено 08.06.2026 року.

Суддя І.П. Сябренко