Справа №504/187/26
Провадження №2/504/2396/26

Доброславський районний суд Одеської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22.06.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенко В.К.,
секретаря- Ориник М.В.., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 проти Акціонерного товариства «Одесагаз», про визнання недійсним та скасування рішення комісії про задоволення акту про порушення, про визнання недійсним та скасування рішення про нарахування вартості необлікованого обсягу природного газу, стягнення судового збору, витрат на правничу допомогу,- 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позову.
У січні 2026 року заявниця звернулась із позовом проти АТ «Одесагаз» яким просила суд визнати недійсним (неправомірним) та скасувати рішення комісії про задоволення акту про порушення, а також визнати недійсним (неправомірним) та скасувати рішення про нарахування вартості необлікованого обсягу природного газу.
В обгрунтування доводів позову заявниця вказує, що вона є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
28 листопада 2025 року під час здійснення огляду системи газопроводу працівниками відповідача було складено акт № 08990 про порушення ним вимог Кодексу газорозподільчих системи у вигляді несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ.
28 листопада 2025 року складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/ або пломби на експертизу, в якому було зазначено, що лічильник газу демонтується представником відповідача, пакується в пакет та опломбовується пломбами Оператора ГРМ, а також інформацію про дату, час та місце проведення експертизи лічильника газу. 
08 грудня 2025 року проведена експертиза лічильника газу та пломб, на підставі якої було складено Акт № 791 експертизи ЗВТ та пломб, яким зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: порушено охоронну пломбу № R 21385293 (розколота на дві частини), несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не виявлено. 
За результатами експертизи було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення позивачем та про донарахування йому об`єму природного газу, рішенням від 22.12.2020 року було визнано акт про порушення № 08990 від 28.11.2025 року правомірним та здійснено донарахування необлікованого обсягу природного газу вартістю 17234,26 грн. за період часу з 22.09.2025 року по 28.11.2025 року.
Тому позивач в судовому засіданні просила суд вимоги позову задовольнити в повному обсязі, вважала дії працівників АТ «Одесагаз» неправомірними та такими, що істотно порушують її права як споживача.
Відзив на позов.
Представник АТ «Одесагаз» подав відзив на позов, яким вимоги заявниці не визнав.
Зокрема, послався на те, що АТ «ОДЕСАГАЗ» є суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, у своїй діяльності керується законодавством України та профільними законодавчими актами, зокрема, Кодексом Газорозподільних систем (далі – «Кодекс»), Типовим договором розподілу природного газу (далі – Договір), затвердженими Постановами НКРЕКП № 2494 та № 2498 від 30.09.20498 року, Законом України «Про ринок природного газу», та ін.
Між Акціонерним товариством «Одесагаз» та Позивачем укладено типовий договір розподілу природного газу (далі - договір), який є договором приєднання з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документальне підтвердження споживання природного газу.
Надання послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), здійснюється на підставі договірних відносин з ОСОБА_1 .
28.11.2025 року працівниками ВЕБ АТ «Одесагаз» проведено перевірку об`єкта споживача, за результатами якої виявлено порушення вимог Кодексу газорозподільних систем та складено Акт про порушення № 08990, яким зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме порушена охоронна пломба №R 21385293.
28.11.2025 року протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу лічильник газу був знятий, опломбований та направлений на експертизу до АТ «Одесагаз» за адресою: вул. Одарія, 1, м. Одеса. 
08.12.2025 року було проведено експертизу та складено Акт експертизи ЗВТ та/або пломб № 791, згідно з висновками якого: «Лічильник газу типу Gallus G – 4 заводський №002687200; Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: не виявлено. 
Охоронна пломба № R 21385293 пошкоджена ( розколота на дві частини)».
Встановлення охоронної пломби № R 21385293 підтверджується Актом про монтаж ПЛГ від 10.08.2019 року.
11.12.2025 року було видано Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 021322, якою підтверджено непридатність лічильника газу до подальшої експлуатації.
22.12.2025р. відбулось засідання комісії та прийнято рішення прийнято рішення про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ споживачу АТ «Одесагаз» ОСОБА_1 в сумі 17 234,26 грн. відповідно до вимог пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу газорозподільних систем. 
Відповідно до п. 2.1. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.
Відповідно до п.2.3 договору, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.
Відповідно до п. 7.2 договору, Оператор ГРМ має право: ...перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об`єкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем, ...інші права’, передбачені цим Договором та Кодексом газорозподільних систем. 
А відповідно до п. 7.4.Договору, Споживач зобов`язується... дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.
Пунктом 8.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.
Відповідно до термінів Кодексу газорозподільних систем, об`єм природного газу - кількість газу (м куб.), виміряна вузлом обліку природного газу або визначена в результаті інших регламентних процедур, передбачених цим Кодексом.
Згідно пункту 7 глави 9 розділу X Кодексу, у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Гл.2 Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна її режиму нарахування, розділу XI Кодексу надає вичерпний перелік порушень. В даному випадку це п.п. 3 п. 1 гл. 2 р. XI Кодексу, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу відноситься несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
Приписами п.1, гл. З розділу XI Кодексу газорозподільних систем, встановлено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 20 до Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Відповідно до п. 1, гл. 5, Розділу XI Кодексу у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу.
Згідно з п. 8. гл. 5, Розділу XI Кодексу, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів, про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
Відповідно до п.1 гл. 10, Розділу X Кодексу, якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до п.2, гл. 10, розділу X Кодексу, після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). 
При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони). 
Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).
Згідно п. 2, гл.10, роздіду X Кодексу сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі – Оператором ГРМ). 
Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).
Відповідно до п.11 гл. 5 р. XI Кодексу, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. 
Таким чином, АТ «Одесагаз» діяло виключно в межах повноважень та у спосіб, передбачений Кодексом газорозподільних систем. 
Виявлене порушення було належним чином зафіксоване актом про порушення, засіб вимірювальної техніки направлено на експертизу із дотриманням встановленої процедури, а акт про
порушення розглянуто комісією АТ «Одесагаз», яка прийняла відповідне рішення та здійснила донарахування вартості необлікованого обсягу природного газу у порядку, визначеному чинним законодавством.
У судовому засіданні представник АТ «Одесагаз» просив відмовити повністю у задоволенні позову, вважав доведеним факт порушення та підтримав правильність нарахування несанкціонованого відбору газу.
Рух справи в суді першої інстанції:
Ухвалою судді Доброславського районного суду Одеської області від 14.01.2026 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15.06.2026 року закрито підготовче провадження а справу призначено до судового розгляду по суті спору.
Встановлені судом фактичні обставини справи:
Судом встановлено, що заявниця є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
28 листопада 2025 року під час здійснення огляду системи газопроводу працівниками відповідача було складено акт № 08990 про порушення ним вимог Кодексу газорозподільчих системи у вигляді несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ.
За змістом вказаного акту про порушення зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме порушена охоронна пломба №R 21385293.
28.11.2025 року протоколом щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу лічильник газу був знятий, опломбований та направлений на експертизу до АТ «Одесагаз» за адресою: вул. Одарія, 1, м. Одеса. 
08.12.2025 року було проведено експертизу та складено Акт експертизи ЗВТ та/або пломб № 791.
За результатами експертизи, комісією у складі: Коробченко Г.Г. – представника юридичної служби, Коробченка В.С. – представника метрологічної лабораторії, Коваленко О.А.- представника метрологічної служби, у присутності споживача- Осипенко Л.В., - встановлено:
1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі: відповідають;
2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених у протоколі: цілісність не порушено;
3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ: цілісність не порушено;
4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ: цілісність не порушено;
5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ: цілісність не порушено;
6) наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ: не виявлено;
7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації: відповідає;
8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ: не застосовується;
9) відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо: надано.
За висновком комісії вказано: «Лічильник газу типу Gallus G – 4 заводський №002687200; Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: не виявлено. Охоронна пломба № R 21385293 пошкоджена ( розколота на дві частини)».
Встановлення охоронної пломби № R 21385293 підтверджується Актом про монтаж ПЛГ від 10.08.2019 року.
11.12.2025 року було видано Довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 021322, якою підтверджено непридатність лічильника газу до подальшої експлуатації.
22.12.2025р. відбулось засідання комісії та прийнято рішення прийнято рішення про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ споживачу АТ «Одесагаз» ОСОБА_1 в сумі 17 234,26 грн. відповідно до вимог пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу газорозподільних систем. 
Релевантні джерела права:
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕП № 2494 від 30 вересня 2015 року.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується постачати споживачеві природний газ належної якості у кількості та порядку. Передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленим стандартами та нормативно-правовими актами.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та регулюється в установленому порядку.
Права та обов`язки постачальників та споживачів визначаються цим законом, Цивільним та Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
30.09.2015 постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб?єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо.
Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. 
За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов?язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов?язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. 
Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. 
Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
Згідно пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу суміжні суб?єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та Споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об?єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв?язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність).
Споживач (суміжний суб?єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам Оператора ГРМ (іншого суб?єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку.
Згідно пункту 7 глави 9 розділу Х у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об?єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Розрахунок необлікованого або облікованого частково об?єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 гл. 5 Розділу ХІ Кодексу акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).
Згідно з п.1 гл.10 Розділу Х Кодексу якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб?єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.
Пунктом 2 гл. 10 Розділу Х Кодексу визначено, що після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб?єкта ринку природного газу).
При цьому представник оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: 1) поштову адресу місця проведення експертизи; 2) дату та орієнтовний час проведення експертизи; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу.
Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу.
Згідно із п. 4 гл. 10 Розділу Х Кодексу експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.
Споживач (суміжний суб?єкт ринку природного газу) зобов?язаний бути присутнім під час проведення експертизи (п.5 гл.10 Розділу Х Кодексу).
У відповідності до п.6 гл.10 Розділу Х Кодексу під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в яку було запаковано ЗВТ та/або пломбу. Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються: 1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі; 2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених у протоколі; 3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ; 4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ; 5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ; 6) наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ; 7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації; 8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ; 9) відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.
Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. 
Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.
Результати огляду фіксуються в акті експертизи. 
Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб?єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. 
Якщо споживач (суміжний суб?єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи (п. 9 гл. 10 Розділу Х Кодексу).
Суд першої інстанції звертає увагу на те, що склад комісії з експертизи ЗВТ та/або пломби не у повній мірі відповідає п. 4 гл. 10 Розділу Х Кодексу, зі змісту вказаної норми експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.
Крім того, оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.
У випадку який розглядається судом, комісія з експертизи складалась з Коробченко Г.Г. – представника юридичної служби, Коробченка В.С. – представника метрологічної лабораторії, Коваленко О.А.- представника метрологічної служби.
Таким чином не було у складі комісії трьох представників оператора ГРМ.
Згідно п.1. гл.2 розділу ХІ Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об?ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об?єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.
Тобто, для здійснення нарахування необлікованого об?єму природного газу, зокрема слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.
Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об?єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Таким чином, з аналізу вказаної вище норми вбачається, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту, зокрема, порушення охоронної пломби (розколота навпіл), однак й доведення факту наявності такого наслідку, як викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються).
Разом з цим, як вже було зазначено вище, експертним висновком, що був проведений за ініціативою відповідача не було встановлено порушення заводської пломби, пошкодження лічильного механізму, механічних пошкоджень та сторонніх предметів в середині ЗВТ та не підтверджено факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.
Отже у відповідача не було правових підстав для ухвалення оспорюваних заявницею рішень, тому вимоги позову суд першої інстанції знаходить обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Доводи заперечень відповідача не вказують на наявність таких дій споживача, які б вказували на втручання у роботу лічильного механізму, чи іншого виду несанкціонованого відбору природного газу.
Окрім того суд першої інстанції звертає увагу на ціну закупівлі природного газу, яка вказана у акті – розрахунку № 08990 від 18.12.2025 року та виснує таке:
з 01 червня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 31.03.2017 №61), а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 27.04.2017 №79), роздрібна ціна газу для побутових споживачів природного газу становить 7,96 грн. за 1 м3, тоді як при розрахунку визначено іншу, більшу вартість за м.3., - 8,0224 грн., 
При цьому вказана сума жодним чином не обґрунтована.
Судом враховується те, що згідно вимог Кодексу ГРС передбачено, що вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.
Оскільки відповідач не надав обгрунтувань цієї ціни природного газу на підтвердження обґрунтованості вищевказаного розрахунку, в частині що стосується ціні газу, суд використовує загальнодоступну інформацію для її визначення, яка встановлена державою.
Відомості про закупівельні ціни природного газу на виробничо-технологічні які визначено наказами АТ «Одесагаз» не можуть бути взяті судом для визначення розрахунку донарахованого об`єму газу, оскільки вони визначають ціну природного газу на виробничо-технологічні витрати та відрізняються від цін за певні періоди, які вказану у самому розрахунку від 18.12.2025 року.
У параграфі 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» («Seryavin and Others v. Ukraine», заява №4909/04), Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» («Ruiz Torija v. Spain»), заява №18390/91, п. 29). 
Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» («Suominen v. Finland», заява №37801/97, п. 36). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. 
Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» («Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30).
Отже вимоги позову знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом першої інстанції, тому підлягають задоволенню.
Судові витрати:
Судовий збір:
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову позивач сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн., який слід стягнути з АТ «Одесагаз» на користь заявниці.
Витрати на правничу допомогу:
Позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 5000 гривень.
Частиною 1статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових право відношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, ч. 2ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. 
Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата),підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. 
Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. 
Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Згідно з вимогами ст.ст.124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання
Водночас, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23 червня 2022 у справі 607/4341/20).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок ВП ВС викладений у постанові від 19 лютого 2020 року, справа № 755/9215/15-ц).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу , а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.
До заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу додано договір, акт прийому передачі виконаних робіт, що, на думку суду, не може вважатись розрахунком - детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом тому, що у ньому відсутній детальний опис витраченого адвокатом часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Суд вважає, що в даній конкретній справі, розумною, справедливою та достатньою сумою відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката буде сума 5000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 проти Акціонерного товариства «Одесагаз», про визнання недійсним та скасування рішення комісії про задоволення акту про порушення, про визнання недійсним та скасування рішення про нарахування вартості необлікованого обсягу природного газу, стягнення судового збору, витрат на правничу допомогу, - задовольнити.
Визнати недійсним та скасувати рішення комісії Акціонерного товариства «Одесагаз» про задоволення акту про порушення від 28.11.2025 року № 08990.
Визнати недійсним та скасувати рішення Акціонерного товариства «Одесагаз» про нарахування необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу в сумі 17234,26 грн. за період часу з 22.09.2025 року по 28.11.2025 року, яке оформлене актом – розрахунком від 18.12.2025 року.
Стягнути з Акціонерного товариства «Одесагаз» код ЄДРПОУ 03351208 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення. 

Суддя 	В. К. Барвенко