ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

25 травня 2026 року	Справа №160/32826/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів,- 

УСТАНОВИВ:
17.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ “СУВОРА ДОГАНА” Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ “ДОГАНА” Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2025 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 внести зміни до обліково-послужних документів.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 15.11.2025 року щодо позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за начебто “самовільний виїзд з району виконання завдань у м. Суми”. 16.11.2025 року командиром частини було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за начебто “відмову переїжджати з одного будинку в інший”. Позивач зазначає, що його не ознайомили з наказами під підпис, не було надано можливості надати письмові пояснення, службове розслідування не проводилось. Підстави для стягнень не доведені, вина не встановлена, процедура накладення стягнення порушена всупереч ст. 84–87 Дисциплінарного статуту ЗСУ. Отже, обидва дисциплінарні стягнення накладено: без встановлення вини позивача, без доказів, з грубими процедурними порушеннями, з порушенням права позивача на захист, з порушенням статей 84-87 Дисциплінарного статуту ЗСУ. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
02.12.2025 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 08.01.2026 року. 
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
23.12.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Військової частини НОМЕР_1 надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та не визнає їх в повному обсязі, виходячи із наступного. Старший лейтенант ОСОБА_1 дійсно проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 . При цьому, відповідач повідомляє, що станом на дату подачі адміністративного позову та прийняття рішення про відкрити провадження в адміністративній справі № 160/32826/25 – 09.12.2025 року, командиром Військової частини НОМЕР_1 не приймалося рішення про накладення на командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни, що мало місце 14.11.2025 року та (або) 15.11.2025 року. Разом з цим, зі службової характеристики старшого лейтенанта ОСОБА_1 встановлено, що за час проходження військової служби він зарекомендував себе негативно, займаній посаді не відповідає. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
16.02.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, з огляду на наступне. У відзиві відповідач зазначає, що станом на 09.12.2025 року командиром Військової частини НОМЕР_1 не приймалося рішень про накладення на позивача дисциплінарних стягнень 14.11.2025 року та 15.11.2025 року. Вказана позиція є взаємовиключною, оскільки одночасно відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову щодо скасування наказів, фактично заперечуючи їх існування. Така позиція свідчить про відсутність належного документального оформлення дисциплінарних стягнень або порушення встановленої процедури їх застосування. Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження законності накладення дисциплінарних стягнень, зокрема копій наказів, журналів їх реєстрації, доказів доведення наказів до мого відома чи матеріалів службового розслідування. З урахуванням вищенаведеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для надання відповіді на відзив у справі задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк для надання відповіді на відзив та прийняти до розгляду подану 16.02.2026 року відповідь на відзив.
03.03.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких він не погоджується із правовою позицією позивача, з огляду на таке. У відзиві на позовну заяву позивача, Військовою частиною НОМЕР_1 викладено послідовно та коректно свої аргументи, щодо позовних вимог та підстав для відмови у задоволені позовних вимог. Повторно наголошує, що станом на дату подачі адміністративного позову та прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі №160/32826/25 – 09.12.2025 року, командиром Військової частини НОМЕР_1 не приймалося рішення про накладення на командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни, що мало місце 14.11.2025 року та (або) 15.11.2025 року. Разом з цим, позивачем не надано будь-яких доказів, що вказують на порушення його законних прав та інтересів, шляхом прийняття незаконних рішень командиром Військової частини НОМЕР_1 . З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 року заяву представника відповідача про поновлення строку для надання заперечення на відповідь на відзив у справі задоволено та поновлено Військовій частині НОМЕР_1 строк для надання заперечення на відповідь на відзив та прийняти до розгляду подані 03.03.2026 року заперечення на відповідь на відзив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 25.05.2026 року.
Згідно довідки начальника відділу управління персоналом від 25.05.2026 року №149 суддя Серьогіна Олена Василівна в період з 29.04.2026 року по 22.05.2026 року перебувала на лікарняному.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи. 
Судом встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 . 
Позивач у своєму позові зазначив, що 15.11.2025 року щодо позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за начебто “самовільний виїзд з району виконання завдань у м. Суми”. 
16.11.2025 року командиром частини було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за начебто “відмову переїжджати з одного будинку в інший”.
Позивач зазначає, що його не ознайомили з наказами під підпис, не було надано можливості надати письмові пояснення, службове розслідування не проводилось.
Не погоджуючись зі спірними наказами, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).
Преамбулою Дисциплінарного статуту визначено, що цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу.
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Згідно статей 2-3 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі та досягається, серед іншого, шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.
Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Частиною третьою статті 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Статтею 83 Дисциплінарного статуту встановлено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Про накладені дисциплінарні стягнення, відповідно до ст. 97 Дисциплінарного статуту, військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.
Згідно з частиною першою статі 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Статтею 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Так, підставою позову слугувало винесення відповідачем наказу про застосування дисциплінарного стягнення “СУВОРА ДОГАНА” Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2025 року та наказу про застосування дисциплінарного стягнення “ДОГАНА” Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2025 року.
Однак, відповідач у відзиві на позов зазначив, що станом на дату подачі адміністративного позову та прийняття рішення про відкрити провадження в адміністративній справі № 160/32826/25 – 09.12.2025 року, командиром Військової частини НОМЕР_1 не приймалося рішення про накладення на командира 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни, що мало місце 14.11. 2025 року та (або) 15.11.2025 року. 
Пунктом 4 розділу ХVI “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” (далі – Порядок), затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року встановлено, що у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарних стягнень, оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) премія виплачується у зменшених розмірах від встановленого розміру щомісячної премії.
Пунктом 8 Розділу І Порядку виплат встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
Враховуючи, що виплата грошового забезпечення здійснюється в поточному місяці за минулий, як правило до 10 числа поточного місяця, то з картки особового рахунку позивача, яка міститься в матеріалах даної справи слідує, що у грудні 2025 року йому було нараховане та виплачене грошове забезпечення за листопад 2025 року, в тому числі премія, в повному обсязі – 100%, в розмірі 16512 грн. 00 коп. 
Даний факт, додатково підтверджує відсутність накладених дисциплінарних стягнень, відповідно до вимог позивача.
Крім того, в матеріалах даної справи міститься копія службової картки військовослужбовця ОСОБА_1 , яка спростовує аргументи позивача про накладення на нього дисциплінарних стягнень у листопаді 2025 року.
Згідно вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтується її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з цим, позивачем не надано будь-яких доказів, а судом в ході розгляду даної справи не встановлено порушення його законних прав та інтересів, шляхом прийняття незаконних рішень командиром Військової частини НОМЕР_1 .
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна