Справа №295/15183/23
Категорія 7
2/295/1284/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
 
головуючого – судді Полонця С.М.,
 
секретарів с/з – Лукасевич А.Є., Шваб І.С., Крошко П.В.,
за участю: позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Башинського С.Ф., представника відповідача – адвоката Кондратюка О.А.,
розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі будинку та домоволодіння, вартість якого істотно збільшилася, що є спільною сумісною власністю подружжя, -

 
встановив:

 
Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя, тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступне майно, яке було придбано спільно під час перебування у шлюбі: житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 276,6 кв.м. із земельною ділянкою (кадастровий номер 1810136300:10:020:007), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0551 га, цільове призначення якої – будівництво та обслуговування вказаного житлового будинку; розділити дане майно наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності, як співвласника на частину вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку; визнати за ОСОБА_4 право власності, як співвласника на частину вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку; розділити в натурі вищезазначені житловий будинок та земельну ділянку відповідно до одного із варіантів будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, виділивши позивачу в натурі частину будинку і відповідну ідеальним долям земельну ділянку для його обслуговування. При цьому посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого за спільні сімейні кошти придбали спірне майно, оформлене на відповідача. За час спільного проживання придбане домоволодіння істотно збільшилось у вартісному еквіваленті внаслідок спільних трудових та грошових затрат. Згоди щодо поділу спільного майна при розлученні сторонами не досягнуто.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.11.2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2023 року клопотання представника відповідача про визнання особи такою, що зловживає процесуальними правами, зняття арешту з майна, передачі справи на розгляд до іншого суду, залишено без задоволення.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.01.2024 року по справі призначено будівельно-технічну, земельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та на час проведення експертизи зупинено провадження у справі.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 16.10.2024 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2025 року по справі призначено повторну судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 20.03.2025 року ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2025 року залишено без змін.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.11.2025 року поновлено провадження у справі.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та стягнути з позивача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги та клопотання зазначені в позовній заяві задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити та поділити майно за першим варіантом судової експертизи, а відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позову. Після перерви позивач в судове засідання не з`явилася.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що з 2004 року знайомий з позивачем, вони є кумами, перебуває у рівних стосунках зі сторонами по справі. Будинок ремонтувався у декілька етапів, позивач брав кредит на ремонт, дах перекривався по всьому будинку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що познайомився з позивачем, коли той замовляв у нього двері та сходи в будинок. У той час в 2003 чи 2004 році була напевно цегляна будівля зі старими дверима в кількості 10 чи 14, які замінювали, робили їх зі свого матеріалу.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що працював тривалий час з позивачем, допомагав йому з будівництвом, розбирати меблі, з електрикою. Також допомагав позивачу демонтувати підлогу, старі двері. Позивач позичав у нього 2000 доларів США на будівництво. По кімнатах розводили точки, розетки, вартість на той час не пам`ятає. Допомагав по підвалу та виконував різні підсобні роботи. На той час біля будинку була стара бетонна брусчатка, дах з шиферу та фасад утеплювалися.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що перебуває у дружніх стосунках з позивачем, який брав у нього в колгоспі бетон, стовпи. Він привозив позивачу матеріали та камінь на фундамент, труби 5 чи 7. У будинку на той час станом на 2003 рік відбувалося будівництво паркану.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що у нього своя пилорама і він допомагав позивачу пиломатеріалами. Розраховувався з ним позивач. Матеріали в основному йшли на дах, але і на внутрішні роботи.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він перебуває у дружніх відносинах з позивачем та допомагав йому робити ремонт у будинку, який розтягнувся на цілий рік. Будинок купляло подружжя.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що позивач звертався до нього в 2005-2006 роках з приводу асфальтування двору біля будинку та магазину у Троянові. Скільки позивач давав йому за це грошей не пам`ятає, приблизно до 80 тисяч.
В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) свідок ОСОБА_12 пояснив, що знає позивача багато років. У 2013 році позивач запрошував його подивитись, які відбувається реконструкція покрівлі будинку. Потім організував будівників для реконструкції будинку, але що вони робили йому не відомо. Працівники із Закарпатської області з літа по осінь виконували роботи та були задоволені, отримували від позивача оплату за виконані роботи. Претензій до позивача не було.
Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2000 року, який розірвано рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.09.2021 року у справі №295/11153/21.
Згідно договору дарування жилого будинку від 21.03.2003 року ОСОБА_14 подарував ОСОБА_4 жилий будинок по АДРЕСА_1 , жилою площею 76,4 кв.м.
Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №893405 ОСОБА_4 на підставі рішення 26 сесії Житомирської міської ради 4 скликання від 29.09.2005 року №554 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0551 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер ділянки – 1810136300:10:020:0007.
20.10.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №16129005, за умовами якого банк зобов`язався надати кредит позичальнику на умовах цього договору, а позичальник набув право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути кредит в передбачені договором строки, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит на споживчі потреби наданий в розмірі 190 000 грн. на 120 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19.10.2024 року. Згідно з п.5.1.1 договору виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про іпотечний кредит забезпечується, зокрема, іпотекою земельної ділянки площею 0,0551 з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що надається в іпотеку ОСОБА_4 
20.10.2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір №16129005, за умовами якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором передала в іпотеку, а іпотекодержатель (банк) прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності. Предметом іпотеки за договором є: земельна ділянка (кадастровий номер 1810136300:10:020:0007), яка розташована за адресою:  АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0551 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташований на ній житловий будинок загальною площею 276,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується: договором дарування житлового будинку, укладеним між іпотекодавцем та ОСОБА_14 21.03.2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. та зареєстрованим у реєстрі за №2326, а також державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №893405, виданим 29.09.2005 року Житомирським міським управлінням земельних ресурсів іпотекодавцю як власнику на підставі рішення 26 сесії 4 скликання від 29.09.2005 року за №554, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №26876149 від 16.09.2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №28312326 від 20.10.2014 року.
Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 16.11.2023 року, виданої позивачу, погашення договору про іпотечний кредит №10129005 від 20.10.2014 року в період з 06.11.2014-08.10.2021 року здійснювалось щомісячно з рахунку для зарахування пенсії у розмірі 3799,00 грн. Випадки простроченої заборгованості відсутні.
Згідно висновку оцінювача про вартість майна від 01.10.2023 року ринкова вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 276,6 кв.м. – 3786000,00 грн.
Відповідно до листа ГУ ДПС у Житомирській області від 07.02.2024 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в ГУ ДПС в якості фізичної особи – підприємця з 23.05.1995 року та надано її податкові декларації 2019-2021 роки.
Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №751/09-2024 від 30.09.2024 року на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21.03.2003 (дату укладення договору дарування жилого будинку від 21.03.2003) розташовувались: житловий будинок (літ. «А») загальною площею 276,6 кв.м., у тому числі житловою площею 76,4 кв.м. та належні господарські будівлі, а саме: уборна (літ. «У»), металева та дерев`яна огорожа «№1-2». Ринкова (дійсна) вартість будинковолодіння в складі даного майна у стані на 21.03.2003 в цінах на дату проведення дослідження становить 4838972,00 грн.; дату проведеннявізуально-інструментального обстеження розташований: житловий будинок (літ. «А») загальною площею 276,6 кв.м., у тому числі житловою площею 76,4 кв.м. та належні господарські будівлі, а саме: уборна (літ. «У»), веранда, металева хвіртка, металеві ворота, цегляна огорожа, альтанка, навіс для автомобіля, вольєр – ринкова вартість яких в цінах на дату проведення дослідження становить: 6548000,00 грн. Встановити чи відповідають дійсності види та обсяги фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту вищевказаного будинковолодіння виходячи із формулювань і трактувань, зазначених у 47 пунктах позовної заяви та клопотань, не вбачаються за можливе. Встановити повний перелік та обсяги виконаних будівельних робіт, а також будівельних матеріалів, обладнання, виробів та конструктивних елементів, які були використані в процесі виконання ремонтно-будівельних робіт із 21.03.2003 по об`єкту дослідження – будинковолодінню за адресою: АДРЕСА_1 , не вбачається за можливе. Визначити загальну вартість відновлювального ремонту, прибудов та благоустрою домоволодіння по АДРЕСА_1 виходячи із: обсягу матеріалів, які представлені на досліджені; результатів візуально-інструментального обстеження, а також в зв`язку із незадоволенням клопотання експертів в частині надання додаткових матеріалів, не вбачається можливим. В результаті проведення ремонтно-будівельних робіт в період з 21.03.2003 по 25.10.2021, ринкова вартість житлового будинку з належними будівлями та спорудами збільшилася на 1709028,00 грн., що становить 26,07% від вартості складових будинковолодіння. При цьому, дана вартість не відображає витрат, які були понесені для здійснення поліпшень, а відображає зміну ринкової вартості будинковолодіння за рахунок проведення ремонтно-будівельних робіт. Ринкова (дійсна) вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в складі на 25.10.2021 (дату набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу) в цінах на дату проведення дослідження становить: 6548000,00 грн. Коефіцієнт зміни ринкової вартості 1 кв. м. житлової нерухомості (подібних будинків, домоволодіння по АДРЕСА_1 ) в період з 2003 по 2021 років становить 19,87. Зміна ринкової вартості вищезазначеного будинковолодіння визначена в рамках дослідження по 4-му питанню, не відображає фактор зміни ринкової вартості на ринку нерухомості подібного майна в період з 2003 по 2021 роки. Поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як передбачено п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 (із змінами) відповідно до вимог нормативних документів, із дотриманням ідеальних часток співвласників або із відступом від часток співвласників, не вбачається можливим. Дослідження щодо визначення переліку необхідних будівельних робіт в житловому будинку, а також їх вартості не проводилося, оскільки поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не вбачається за можливе. Ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:10:020:007 площею 0,0551 га з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату проведення дослідження становить: 788200,00 грн. Оскільки поділ житлового будинку з господарським будівлями та спорудами не вбачається можливим, тому поділ земельної ділянки не проводився.
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 20.11.2025 року №260/261/25-25, встановити чи відповідають дійсні види та обсяги фактично виконаних будівельних робіт по капітальному ремонту домоволодіння по АДРЕСА_1 і прибудови в ньому пунктам 1-47 позовної заяви та клопотання про призначення експертизи, не вбачається за можливе, у зв`язку з тим, що на дослідження не представлена жодна проектно-кошторисна, первинна звітна виробнича документація на виконання будівельних робіт з будівництва, а також усіх проведених реконструкцій та ремонтів (в період з 21.03.2003 по сьогодні), житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Встановити, які види та обсяги будівельних матеріалів були використані під час проведення будівельних робіт та фактично виконані роботи, а також яка загальна вартість відновлювального ремонту, прибудов та благоустрою домоволодіння та прибудинкової території, не вбачається за можливе, у зв`язку з тим, що на дослідження не представлена жодна проектно-кошторисна, первинна звітна виробнича документація на виконання будівельних робіт з будівництва, а також усіх проведених реконструкцій та ремонтів (в період з 21.03.2003 по сьогодні), житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Ринкова вартість вищезазначеного домоволодіння на момент проведення експертизи може становити 8718827 грн. За результатами проведеного дослідження, в межах наданих матеріалів, поділити в натурі вищевказаний житловий будинок та господарсько-побутові будівлі з дотриманням рівності ідеальних часток, не вбачається за можливе. Можливі варіанти поділу в натурі вищезазначеного житлового будинку та господарсько-побутових будівель з відступом від розміру ідеальних часток, наведено в дослідницькій частині Висновку та додатках №1-3 до Висновку. Приблизний перелік робіт, які необхідно виконати по переплануванню житлового будинку по АДРЕСА_1 в разі його поділу, наведений в дослідницькій частині Висновку. У зв`язку з відсутністю проектно-кошторисної документації та незабезпеченим доступом до об`єктів дослідження, не вбачається за можливе перевірити чи відповідає будівельним, санітарним, протипожежним нормам і правилам вищевказаний житловий будинок, а також в якому технічному стані перебувають конструктивні елементи вказаного житлового будинку та чи можливе здійснення прибудов до вже існуючого житлового будинку.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02.05.2023 року у справі №295/6215/22, яке набрало законної сили 02.06.2023 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Катюха Олександр Віталійович, Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску, та автомобіль «Nissan Primastar», д.н.з.  НОМЕР_3 , 2010 року випуску. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобілі «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, та «Nissan Primastar» д.н.з. НОМЕР_3 , 2010 року випуску. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , 2012 року випуску. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Так вищезазначеним рішенням суду відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання удаваним договору дарування від 21.03.2003 року, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В., поновлення строку позовної давності для визнання удаваним договору дарування, застосування строку позовної давності, а також про визнання спільною сумісною власністю подружжя житлового будинку загальною площею 276,6 кв.м., земельної ділянки загальною площею 0,0551 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
При цьому, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до статті 61 СК України в редакції, чинній станом на 29 вересня 2005 року, не належать до об`єктів права спільної сумісної власності приватизовані одним із подружжя земельні ділянки.
Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Вказана норма набула чинності з 08 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» №4766 від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року. Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.
Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.
Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18) і від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18).
Таким чином, у вищезазначеному рішенні суду, що набрало законної сили, судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання вказаного майна спільною сумісною власністю подружжя та її поділу, не підлягають задоволенню, оскільки земельна ділянка приватизована ОСОБА_4 та є її особистою власністю.
З огляду на ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Положеннями статті 60 СК України визначено що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).
Тлумачення змісту статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Майже аналогічні положення містяться у частині другій статті 372 ЦК України.
Згідно з частинами першою, другою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , оскільки набутий нею за час шлюбу, але на підставі договору дарування, який не визнано недійсним у встановленому законом порядку.
Земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1810136300:10:020:007, загальною площею 0,0551 га, цільове призначення якої – будівництво та обслуговування вказаного житлового будинку, також є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , оскільки нею приватизована, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
При посиланні на вимоги статті 62 СК України, як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя, позивач повинен довести, що збільшення вартості майна є істотним і у таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність.
Посилання позивача в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що вартість спірного будинку істотно збільшилась внаслідок проведення у ньому ремонту, є необґрунтованим, оскільки жодних доказів проведення за рахунок позивача у спірному будинку будівельних (ремонтних) робіт, перелічених у пунктах 1-47 позовної заяви, матеріали справи не містять.
Також позивачем не надано жодних доказів істотного збільшення вартості спірної земельної ділянки внаслідок спільних трудових чи грошових затрат подружжя або затрат позивача.
Визначена судовими експертами у висновку від 30.09.2024 року №751/09-2024 ринкова вартість спірного житлового будинку з належними будівлями та спорудами в результаті проведення ремонтно-будівельних робіт в період з 21.03.2003 по 25.10.2021 роки збільшилася на 26,07% від вартості складових будинковолодіння та не відображає витрат, які були понесені для здійснення поліпшень, а відображає зміну ринкової вартості будинковолодіння за рахунок проведення ремонтно-будівельних робіт.
Позивачем не надано жодної проектно-кошторисної, первинної звітної і виробничої документації на виконання будівельних робіт з будівництва, а також усіх проведених реконструкцій та ремонтів в період з 21.03.2003 року по даний час.
Отже, у суду відсутні підстави стверджувати, що майно ОСОБА_2 , а саме спірні будинковолодіння та земельна ділянка, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя – ОСОБА_1 , а тому воно не може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, позовні вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ в натурі та визнання за сторонами права власності на його частину за кожним, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про поділ в натурі будинку та домоволодіння, вартість якого істотно збільшилася, що є спільною сумісною власністю подружжя, залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: