Справа № 283/670/26
провадження №3/283/213/2026

П О С Т А Н О В А
28 квітня 2026 року суддя Малинського районного суду Житомирської області Ярмоленко Володимир Вікторович, розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ст.130 ч. 1, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621464 від 22.03.2026, 22 березня 2026 року близько 17 год 11 хв ОСОБА_1 на автодорозі в напрямку с. Ворсівка – с. Рудня - Городищанська керував транспортним засобом марки «Fiat», моделі «Punto», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху. 
Згідно з результатами перевірки стану сп`яніння за допомогою приладу «Drager» Alcotest-6810,  тест № 316, рівень алкоголю в крові 2,20‰. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621475 від 22.03.2026, 22 березня 2026 року близько 17 год 11 хв ОСОБА_1 на автодорозі в напрямку с. Ворсівка – с. Рудня - Городищанська керував транспортним засобом марки «Fiat», моделі «Punto», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки та дорожнього покриття, не дотримався безпечної швидкості, виїхав на узбіччя та здійснив зіткнення з деревами, чим порушив п.13.1 ПДР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, згідно яких передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
26.03.2026 ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив, надати матеріали справи для ознайомлення та відкласти розгляд справи.
31.03.2026 представник ОСОБА_1 адвокат Хараїм Ольга Валеріївна, яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АО № 1223342 від 31.03.2026, подала до суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.
01.04.2026 адвокат Хараїм О.В. подала до суду заяву про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи на ознайомлення в електронному вигляді.
03.04.2026 та 09.04.2026 ОСОБА_2 отримала документи та відео файли, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Хараїм Ольга Валеріївна не погоджуючись з протоколами про адміністративні правопорушення, 27.04.2026 подала до суду клопотання про закриття адміністративного провадження, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якому просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Заперечує проти протоколу, оскільки в матеріалах відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зокрема, ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень. Матеріали справи не містять жодних доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 у день та час, зазначений у протоколі. Так, зі змісту протоколу ЕПР 1 № 621464 від 22.03.2026 вбачається, що 22.03.2026 17:11:00 с. Ворсівка, дорога с. Ворсівка – с. Рудня Городищанська 22.03.2026 між АД с. Ворсівка – с. Рудня Городищанська, Коростенського району, Житомирської області водій керував автомобілем Fiat Punto, номерний знак НОМЕР_3 . Відеозапис, наявний у матеріалах справи, розпочинається з відмітки часу 17:17 год, отже вищевказані обставини, описані у протоколі – не зафіксовано. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Також захисник зазначила, з пояснень ОСОБА_1 , а також наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що йому було запропоновано поліцейським пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», на що він погодився. Проте, після того, як прилад «Drager» показав позитивний результат, то він не висловив свою згоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, а поліцейський навіть не запитував чи згоден він з результатом огляду. Однак, поліцейський одразу ж почав складати матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП і не запропонував пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. Незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки також підтверджує відсутність його підписів у чеку з приладу Драгер та акті огляду, який наявний у матеріалах справи. При цьому, поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, право не погодитись із результатом, взагалі поліцейський не запитав чи погоджується він із виявленим результатом. Однак, незважаючи на вищевикладене, працівники патрульної поліції зобов`язанні були забезпечити ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я на протязі 2 (двох) годин, що у свою чергу, ними зроблено не було. Також, співробітники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 , що огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я суттєво відрізняється від огляду, який проводять працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу, оскільки огляд в закладі охорони включає в себе проведення лікарем медичного обстеження особи на наявність в неї клінічних ознак сп`яніння, після чого в особи відбирають зразки біологічного середовища для проведення обов`язкових лабораторних досліджень. Так, відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Не направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку 1103, п.7 Розділу 1 Інструкції 1452/735 та недійсність огляду в силу приписів ч.5 ст.266 КУпАП, що у свою чергу безпосередньо вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окрім цього, як вбачається з чеку приладу «Drager Alcotest 6810» за допомогою, якого було проведено огляд на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 результат тесту склав 2,20 ‰. З метою отримання інформації стосовно того, чи надсилався прилад Drager Alcotest 6810, №ARBH 0658, для сервісного технічного обслуговування, регулювання (градуювання), повірки, ремонту на адресу ТОВ "АТЗТ Компанія " ОСОБА_3 " АБ "Братів Федорових" було скеровано відповідний адвокатський запит. У відповідь на вищевказаний адвокатський запит надійшов лист Вих. №497-04 від 17.04.2026, згідно з яким, серед іншого, вказано наступне: з 12.03.2014 до цього часу прилад газоаналізатор серійний заводський № ARBH-0658 Drager Alcotest 6810 до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager не надходив та, відповідно, не обслуговувався, що є порушенням керівництва з експлуатації. Отже, вказані обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів достовірність результату огляду з використанням «Drager 6810». Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та ч.6 ст.266 КУпАП, результати тестів є очевидно недопустимим доказом, а сам огляд в силу положень ч. 5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним, це вказує відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП. Також адвокат Хараїм О.В. в своєму клопотанні про закриття адміністративного провадження зазначила, що протокол серії ЕПР 1 № 621464 від 22.03.2026 було складено неуповноваженою на те особою, внаслідок чого він має бути визнаний судом недопустимим доказом. Сторона захисту вважає, що рапорти, які містяться в матеріалах справ не можуть бути визнані судом, як належний та допустимий доказ вини її підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись з протоколом про адміністративні правопорушення, 27.04.2026 подала до суду клопотання про закриття адміністративного провадження, передбаченого ст.124 КУпАП, в якому просила закрити провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначивши, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з огляду на наступне: адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів , вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є наслідки, зокрема пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою. Таким чином, умовою настання відповідальності за ст. 124 КУпАП є «пошкодження транспортних засобів», тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного. Як вбачається з матеріалів справи, інші учасники чи потерпілі від ДТП відсутні, матеріальні збитки нікому не заподіяні, жодних інших наслідків не настало. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
В судовому засіданні захисник підтримала подані письмові клопотання по справі, просила суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
В силу ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.
Ст. 124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 13.1 Правил дорожнього руху, згідно яких передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наступними доказами: 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
результатами перевірки за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810,  тест № 316, де зазначено рівень алкоголю в крові 2,20 %;
копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621475 за ст. 124 КУпАП;
рапортом інспектора СРПП ВП №1 Нелепа Д. від 22.03.2026;
рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Науменко Ю. від 23.03.2026;
відеозаписами події від 22.03.2026  з диску, згідно якого підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проходження огляду на місці зупинки та підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 .
Винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
схемою місця ДТП від 22.03.2026;
копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 621464 від 22.03.2026 за ст.130 ч.1 КУпАП;
результатами перевірки за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810,  тест № 316, де зазначено рівень алкоголю в крові 2,20 %;
рапортом інспектора СРПП ВП №1 Нелепа Д. від 22.03.2026;
постановою про накладення адміністративного правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6887037 від 22.03.2026 за ст. 126 ч. 1 КУпАП.
Суд, розуміючи тактику захисту адвоката, проаналізувавши подані працівниками поліції докази до адміністративного протоколу, вважає, що відповідальність особи за порушення Правил дорожнього руху, а в даному випадку за керування в стані алкогольного сп`яніння та порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що є суспільно небезпечним і для інших учасників дорожнього руху, не може бути нівельованою через аспекти на які вказує адвокат, оскільки це дає змогу уникати адміністративною відповідальності в подальшому.
Суддею враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтверджено відеозаписом 857263 від 22.03.2026 17:32:40 ЕЕТ 0022221, а саме на 15 хвилині 10 секунд, ОСОБА_1 говорить працівнику поліції: «Я Вам на камеру заявляю. Знаєш чого я туди з`їхав? Даже будучи п`яним, тому що на зустріч їхала машина. Винен, що так получилось». 
Посилання у своєму клопотання яке підтримано в судовому засіданні захисником, що протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст.256 КУпАП, а тому є недопустимим доказом дана обставина не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не може бути обставиною для звільнення його від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд вважає неспроможними доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки зі змісту посадової інструкції ОСОБА_4 не вбачається повноважень ОСОБА_4 складати протоколи за ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Відтак, у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 621464 від 22.03.2026 та ЕПР1 № 621475 від 22.03.2026 відносно ОСОБА_1 , відображені необхідні й передбачені нормою ст.256 КУпАП відомості. Протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено суть правопорушення. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбаченихст.256 КУпАП. 
У протоколі чітко вказано, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в стані алкогольного о сп`яніння, на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер 6810, результат огляду 2,20% проміле, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.
Фактично сторона захисту звертає увагу на певні процесуальні порушення допущені поліцейським при складанні документів.
Однак, наявність самих процесуальних порушень не може ставити під сумнів достовірність відображених у них фактичних обставин справи.
Суд вважає твердження сторони захисту у цій частині безпідставними, позаяк під час розгляду справи не встановлено фактів невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст.256 КУпАП, яка чітко регламентує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Суд визнає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам вищевказаної статті.
Судом також зауважується, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівника поліції, та порушень вимог ст.266 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, а також не звертався із позовом до суду в порядку КАСУ щодо незаконних дій працівників поліції при складанні протоколів щодо нього.
На думку суду, дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, що працівники поліції обмежували права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушували свої службові обов`язки та порушували положення Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015№1452/735 або Конституцію чи закони України, в суді не надано.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621464 від 22.03.2026 та ЕПР1 № 621475 від 22.03.2026 відносно ОСОБА_1 , складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, натомість доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи дотримання процесуальної форми їх отримання, оцінку в їх сукупності, приходить до висновку про належність і допустимість доказів, наданих працівниками поліції, якими підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1, ст.124 КУпАП.
Адже, ст. 124 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, відповідне підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621475 від 22.03.2026 та схемою місця ДТП від 22.03.2026, де зазначено, що транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, а саме: переднє ліве крило, переднє ліве колесо, передній бампер, пошкоджене лакофарбове покриття.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення під час судового розгляду справи не виявлено.
В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1  у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 124 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою собою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з  ОСОБА_1 необхідно стягнути 665,60 грн судового збору.
Керуючись ст. 130 ч. 1, 124, 36, 221, 247, 283, 284 ч.1 п.1, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати справи №283/670/26 та №283/671/25 в одне провадження та присвоїти справі № 283/670/26.
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130  та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф належить стягнути на наступний рахунок: 
UA368999980313060149000006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир.обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485,банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягувач: Малинський районний суд Житомирської області, код ЄДРПОУ 02896147, місце знаходження: 11601, Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, площа Соборна, 8.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:
UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача : Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі, що становить 34 000,00 грн.
Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя