ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/5385/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.
при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 (повний текст складено та підписано 17.11.2025, суддя Малярчук І.А.)
у справі №916/5385/24
за позовом  ОСОБА_1 
до Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна» 
про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників кооперативу, визнання недійсними рішень зборів уповноважених представників кооперативу

ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із позовом до Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна» в якому просила суд:
- визнати недійсним рішення загальних зборів членів Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна», оформленого протоколом від 01.02.2019 року №2;
- визнати недійсним Рішення зборів уповноважених представників Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва "ЛАГУНА", оформлене протоколом від 07.06.2022 року, зареєстроване в Реєстрі за №№3050, 3051, що стало підставою для вчинення реєстраційної дії від 24.06.2022 №1005521070019001072, вчиненої державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Швець Н.В.;
- визнати недійсним Рішення зборів уповноважених представників Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва "ЛАГУНА", оформлене протоколом від 03 червня 2023 року, зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора від 08.12.2023 №1005521070025001072, державний реєстратор Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Петрова Л.О.
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що оспорювані рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства про кооперацію та положень Статуту відповідача. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 по справі №916/5385/24 у задоволенні позову відмовлено повністю. 
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що оспорювані позивачкою загальні збори та збори уповноважених представників кооперативу скликані та проведенні уповноваженими на вчинення такий дій особами, з належним повідомленням членів кооперативу про їх проведення, за наявності кворуму, та відповідно дотриманням приписів чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та положень Статуту відповідача.
Не погодившись із вказаними рішеннями до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулась позивачка з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 року та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує наступним:
- суд першої інстанції пославшись на те, що оскаржувані рішення не порушують прав позивача не взяв до уваги того, що саме по собі ухвалення рішення, яке змінює порядок користування майном, розмір внесків, обмежує доступ до інфраструктури чи змінює статус членів, вже є втручанням у правову сферу позивача;
- оскаржувані позивачем рішення порушують корпоративні права членів КСІДБ «Лагуна» на здійснення безпосереднього управління Кооперативом, передбачені ст. ст. 4, 12 Закону України «Про кооперацію»;
- поза увагою суду першої інстанції залишено те, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення;
- у позові, позивачка наголошувала на тому, що особи, які приймали участь у оспорюваних зборах не є власниками земельних ділянок, розташованих на території кооперативу, загальні збори членів Кооперативу не приймали рішень щодо прийняття їх до членів Кооперативу.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.12.2025 відкрито апеляційне провадження у цій справи та призначено справу до розгляду на 11.02.2026.
До суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не спростовує жодних висновків суду першої інстанції, як і не зазначено в апеляційній скарзі жодних доводів на спростування обставин, які були зазначені КСІДБ «Лагуна» в заявах по суті справи та які були підтверджені доказами наданими КСІДБ «Лагуна» до суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 11.02.2026 задоволено клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи №916/5385/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 на 11.03.2026.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Аленіна О.Ю. та судді члена-колегії Принцевської Н.М. з 11.03.2026 по 14.03.2026 у відрядженні, судове засідання у цій справі призначене на 11.03.2026 не відбулось. 
Ухвалою суду від 09.03.2026 повідомлено учасників справи №916/5385/24 про те, що наступне судове засідання з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 відбудеться – 08.04.2026. 
У судовому засідання від 08.04.2026 оголошено перерву до 22.04.2026.
Також, під час судового засідання від 08.04.2026 представник апелянта підтримав доводи та вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.
Представник відповідача надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами та вимогами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
У судове засідання призначене на 22.04.2026 представники сторін не з`явились. 
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, згідно з державним актом серія ЯИ № 104209 від 16.07.2009 ОСОБА_1 має право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 за кадастровим номером 5110300000:02:002:0081, розташовану у КСДІБ “ЛАГУНА” у смт. Затока, Білгород-Дністровський район Одеської області.
01.02.2019 відбулися Загальні збори членів кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна”, оформлені протоколом №2 від 01.02.2019 з порядком денним: 1) надання довіреності на захист інтересів кооперативу в державних та правоохоронних органах; 2) звіт Голови та ревізійної комісії кооперативу; 3) затвердження тарифів на 2019 рік; 4) обрання керівних органів кооперативу.
Дані про кворум та організацію зборів: загальна кількість членів кооперативу - 182; присутні - 96 членів. Збори визнано правомочними, оскільки присутня кількість членів є достатньою для прийняття рішень. Обрано Головою зборів - ОСОБА_2 , Секретарем зборів - Прудніков І.О.
На даних зборах прийнято наступні рішення: 1) доручити голові кооперативу ОСОБА_3 звернутись із позовною заявою від імені кооперативу “Лагуна” до окружної адміністрації та селищної ради, а також звертатися за юридичною допомогою для членів кооперативу; надати дозвіл на підпис довіреностей юристам (перелік видно на фото: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ін.) для представлення кооперативу в органах влади та судах; 2) затвердити звіт голови кооперативу ОСОБА_7 за 2018 рік та створити групу у Viber для інформування членів кооперативу; затвердити звіт ревізійної комісії за 2018 рік (згідно з таблицями, що є на аркушах протоколу); 3) затверджено тарифи: 1) членські внески — 3500 грн/рік; 2) електроенергія — 2 грн 50 коп. за 1 кВт.год; 3) вода — до 4 куб. м за 15 грн або середня ціна 10 грн/куб.; вступні внески у розмірі 4 мінімальних зарплат, підключення 2-ох мінімальних зарплат, повторне підключення після оплати боргу — 1 мінімальна зарплата; дозволено голові відключати боржників від комунікацій без додаткових погоджень; обрано уповноважених представників кооперативу, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . 
07.06.2022 відбулися Збори уповноважених представників членів ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 КСІДБ “Лагуна”, оформлені протоколом від 07.06.2022. 
Присутні на зборах 8 із 10 уповноважених представників, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 інші (всього 8). Відсутні: ОСОБА_13 , ОСОБА_15 . Збори визнані правомочними згідно із Законом України “Про кооперацію” та Статутом КСІДБ “Лагуна”. 
Обрано Головою зборів - ОСОБА_10 та Секретарем — Берсульську Олену Геннадіївну. Інших кандидатур не подано. Затверджено порядок денний проголошений головою зборів: 1) обрання голови правління КСІДБ “Лагуна”; 2) обрання членів правління КСІДБ “Лагуна”; 3) звільнення виконавчого директора; 4) визначення особи, що має право представляти КСІДБ “Лагуна” у реєстраційних діях; 5) інше.
За результатами проведених зборів уповноважених представників КСІДБ “Лагуна” були прийняті наступні рішення: 1) обрано головою правління ОСОБА_2 з 08.06.2022; звільнено ОСОБА_7 з посади голови правління ОСОБА_19 з посади заступника голови правління, припинено їхні повноваження та права підпису; 2) обрано членами правління: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; 3) звільнено ОСОБА_20 з посади виконавчого директора КСІДБ “Лагуна” у зв`язку із закінченням строку трудового контракту (п.2 ч.2 ст.36 КЗпП України); 4) уповноважено ОСОБА_2 на здійснення реєстраційних дій у державного реєстратора, зокрема: подання документів, проведення державної реєстрації змін, підписання реєстраційних форм. Пропозицій щодо інших питань, не включених до порядку денного, не надходило.
03.06.2023 відбулися Збори уповноважених представників членів ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 КСІДБ “Лагуна”, оформлені протоколом від 03.06.2023. 
На зборах були присутні 7 із 10 уповноважених представників, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Відсутні: ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 . Збори визначено правомочними відповідно до Закону України “Про кооперацію” та Статуту кооперативу. 
Обрано Голову зборів - ОСОБА_10 та Секретарем - ОСОБА_17 . Затверджено наступний порядок денний: 1) затвердження нової редакції Статуту КСІДБ “Лагуна”; 2) обрання голови правління КСІДБ “Лагуна”; 3) обрання членів правління КСІДБ “Лагуна”; 4) обрання голови та членів ревізійної комісії; 5) визначення особи, яка має право представляти КСІДБ “Лагуна” в державних реєстраційних діях; 6) інше. 
На зборах прийняті наступні рішення: 1) затверджено нову редакцію Статуту та уповноважити на її підписання ОСОБА_10 - голову зборів, ОСОБА_17 - секретаря зборів; 2) переобрано головою правління ОСОБА_2 ; 3) обрано членів правління ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; 4) обрано голову та членів ревізійної комісії. Головою ревізійної комісії - ОСОБА_24 . Членами комісії: ОСОБА_25 та ОСОБА_26 ; 5) визначено особу на вчинення реєстраційних дій - ОСОБА_2 , зокрема: подання документів до державного реєстратора, проведення державної реєстрації змін, підписання документів від імені КСІДБ “Лагуна”. Рішення прийнято по шостому питанню: пропозицій не надходило. 
Звертаючись із даним позовом до суду першої інстанції ОСОБА_1 наголошувала на наявності порушень при скликанні та проведення вищевказаним оспорюваних зборів, а саме не повідомлення членів кооперативу про їх проведення, відсутність кворуму, їх проведення неуповноваженими особами, обрання до органів управління кооперативом обрано осіб, які не його є членам, тощо. 
Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд не погодився з доводами та вимогами позивача, визнав заявлені позовні вимоги необґрунтованими та відмовив у їх задоволенні. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дослідивши наявні матеріли справи, доводи та вимоги сторін, дійшла наступних висновків. 
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
Відповідно до положень статті 167 Господарського кодексу України (тут й надалі в редакції чинній станом на час прийняття оскаржуваного рішення позачергових загальних зборів) корпоративні відносини – це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
В силу частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності – до підприємств колективної власності.
Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.
Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).
Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).
Наведені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".
За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
За умовами частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права – це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.
Отже, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
Саме така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18, від 01.10.2019 у справі №910/7554/18 та від 17.12.2019 №904/4887/18.
Відтак, право на звернення до суду з позовом щодо недійсності рішення загальних зборів мають учасники юридичної особи, які були учасниками на дату прийняття оспорюваного рішення відповідним органом управління.
Висновки щодо розмежування порушень які можуть бути підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів господарських товариств систематизовано у постанові корпоративної палати Верховного Суду від 01.09.2023 у справі № 909/1154/21, у якій зазначено таке:
"Згідно з частиною першою статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. 
Верховний Суд зазначає про те, що рішення загальних зборів учасників господарського товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, про що правильно зазначив місцевий господарський суд. 
Згідно з частиною п`ятою статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.
Можливість оскарження учасником господарського товариства до суду рішення загальних зборів підтверджується і судовою практикою. 
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: 
- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; 
- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; 
- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. 
Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів господарського товариства, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень. 
Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів є, зокрема:
- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;
- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;
- відсутність протоколу загальних зборів.
Подібні висновки Верховного Суду містяться у постановах від 22 травня 2019 року у справі № 911/1798/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/16715/17, від 22 січня 2020 року у справі № 915/99/19, від 16 жовтня 2019 року у справі № 912/430/19, від 31 липня 2019 року у справі № 910/7633/18, від 16 липня 2019 року у справі № 914/484/18, від 21 грудня 2021 року у справі № 902/1256/20, від 17 листопада 2022 року у справі № 917/1523/21 та інших.
Аналіз зазначених висновків Верховного Суду щодо підстав недійсності рішень загальних зборів учасників господарського товариства свідчить про те, що порушення, допущені при скликанні і проведенні загальних зборів учасників господарського товариства, можна поділити на (1) такі, які мають своїм наслідком обов`язкове визнання прийнятих на цих зборах рішень недійсними, та (2) такі, які хоч і допускаються, однак не завжди призводять до недійсності рішень загальних зборів.
Разом з цим, колегія суддів зазначає про те, що хоча права учасника товариства брати участь в управлінні справами товариства, бути обізнаним про скликання загальних зборів, брати участь у загальних зборах та у голосуванні з питань порядку денного, і гарантоване законом, проте обставина неповідомлення учасника господарського товариства про скликання загальних зборів не завжди може бути підставою для визнання недійсними рішень, прийнятих на таких зборах, що підтверджується сталою практикою Верховного Суду, сформованою у корпоративних відносинах у спорах про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства. 
Ця обставина може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у разі, якщо учасник товариства, який звертається до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів, довів не лише факт його неповідомлення, а також довів належними та допустимими доказами, зокрема, але не виключно: існування інших підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів; та/або факт того, що він не брав участі у таких зборах, не мав можливості взяти участь у цих зборах, а прийняті на таких зборах рішення суперечать вимогам законодавства та/або статуту господарського товариства, прийняті з порушенням порядку голосування, стосуються безпосередньо його прав та інтересів та порушують їх.
Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, що оскаржується з підстав порушення порядку скликання зборів щодо повідомлення позивача як учасника товариства про скликання зборів, позивач має довести, а суд встановити наявність порушених прав та/або інтересів позивача як учасника товариства оспорюваним рішенням загальних зборів. Тобто, при вирішенні такого спору, суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання, з`ясувати, які саме права та/або інтереси позивача порушені оспорюваним рішенням загальних зборів.
Крім того, у кожному конкретному випадку судам слід досліджувати дійсні підстави та мотиви звернення до суду учасника товариства з позовом про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, зокрема і у випадку, якщо учасник товариства звернувся до суду з таким позовом через тривалий час після стверджуваного порушення його прав.
Наведене також узгоджується і з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 45 постанови від 22.10.2019 у справі №923/876/16, відповідно до якого своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства.
З огляду на викладене для визнання недійсним рішення загальних зборів господарського товариства, що оскаржується з підстав порушення порядку скликання зборів щодо повідомлення позивача як учасника товариства про скликання зборів, позивач має довести, а суд встановити наявність порушених прав та/або інтересів позивача як учасника господарського товариства оспорюваним рішенням загальних зборів. Тобто, при вирішенні корпоративного спору про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства, господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання, з`ясувати, які саме права та / або інтереси позивача порушені кожним окремим оспорюваним рішенням загальних зборів. 
Наведене узгоджується з положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України та частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, які визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, а також відповідає зазначеним висновкам Верховного Суду, викладеним у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16, про необхідність встановлення судом факту порушення прав та законних інтересів учасника товариства спірним рішенням загальних зборів.
У відповідності до Статуту Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна» Кооператив, діє у відповідності до Закону України “Про кооперацію”. Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Земельного кодексу України та інших нормативних актів, чинних на території України, а також цього Статуту. Кооператив є добровільним об`єднанням фізичних осіб, які е власниками земельних ділянок. житлових і господарських будівель на них. Кооператив є юридичною особою за законодавством України з дня його державної реєстрації. Тип Кооперативу - обслуговуючий. Напрямок діяльності Кооперативу - обслуговування. Кооператив діє у відповідності до вимог Податкового кодексу України щодо неприбуткових організацій (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. Статуту в редакціях 2016 та 2020).
Членами Кооперативу можуть бути фізичні особи, якщо вони досягли 16-річного віку, які є власниками земельної ділянки, розташованої на території Кооперативу та виявили бажання об`єднатися з метою обслуговування та утримання дачних будинків, земельних ділянок: внесли вступний внесок і членський внесок у розмірах, визначених цим Статутом та рішенням Загальних зборів членів Кооперативу. У випадку виходу з Кооперативу одного з його членів по поважній причині, право вступу в Кооператив має один із членів його сім?ї. Вступ до Кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви до Правління Кооперативу. Член Кооперативу сплачує вступний і членський внески в порядку, визначеному статтею 7 цього Статуту. Рішення Правління Кооперативу про прийняття до Кооперативу підлягає затвердженню Загальними зборами членів Кооперативу. З моменту прийняття Правлінням Кооперативу такого рішення та до моменту того затвердження Загальними зборами членів Кооперативу така особа має ті ж права і обов?язки, що й інші члени Кооперативу. Членство у Кооперативі припиняється: при добровільному виході з членів відповідно до поданої заяви; при виключенні з членів Кооперативу за рішенням Загальних зборів членів Кооперативу; не затвердження Загальними зборами членів. Кооперативу рішення Правління Кооперативу про прийняття до членів Кооперативу; ??у разі смерті фізичної особи члена Кооперативу; у разі реорганізації або ліквідації Кооперативу. Члена Кооперативу може бути виключено із складу членів Кооперативу з наступних підстав: невиконання рішень загальних зборів членів Кооперативу та/або рішень правління, систематичного порушення правил внутрішнього розпорядку Кооперативу, невиконання вимог цього Статуту; в разі систематичного ухилення від участі в загальних роботах Кооперативу: несплати членських, цільових внесків, в також послуг (вода, світло тощо); при наявності документально підтвердженого факту розкрадання членом Кооперативу та/або особами, які разом з ним проживають на території Кооперативу електроенергії, матеріальних цінностей Кооперативу та/або його членів. Виключення з членів Кооперативу здійснюється на засіданні правління за участі цього члена Кооперативу шляхом прийняття відповідного рішення. У випадку неявки члена Товариства на засідання правління без поважних причин питання про виключення розглядається без його участі. Рішення Управління про виключення з членів Кооперативу підлягає наступному затвердженню на найближчих загальних зборах його членів або уповноважених представників. Членство в Кооперативі може переходити до прямих родичів фізичної особи - члена Кооперативу (батьки, подружжя, діти) за їх згодою у разі, якщо член Кооперативу не може виконувати обов?язки члена Кооперативу за станом здоров`я або з інших поважних причин, які перешкоджають виконанню вимог цього Статуту (п.п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4., 6.5., 6.6., 6.8., 6.9., 6.10., 6.14. Статуту).
Пунктом 7.1. Статуту передбачено, що майнові внески членів Кооперативу можуть бути вступними, членськими та цільовими.
Члени Кооперативу мають право: брати участь в управлінні Кооперативом шляхом голосування на Загальних зборах Кооперативу з правом вирішального голосу; обирати та бути обраним до органів управління Кооперативу; ??бути присутнім на засіданнях Правління з правом дорадчого голосу. Члени Кооперативу зобов`язані додержуватися положень цього Статуту та чинного законодавства, внутрішніх нормативних актів Кооперативу, виконувати рішення Загальних зборів членів Кооперативу та органів управління Кооперативу (п.п. 8.1., 8.2. Статуту).
Відповідно до п.п. 9.1.-9.3. Статуту управління Кооперативом здійснюється на основі самоврядування, гласності, участі його членів у вирішенні питань діяльності Кооперативу. Для організації діяльності Кооперативу в його структурі створюються наступні органи управління: вищий орган управління, через який в управлінні Кооперативу беруть участь ?члени Кооперативу - Загальні збори членів Кооперативу або збори уповноважених представників членів Кооперативу, обраних на загальних зборах або зборах вулиць строком на 5 років; виконавчий орган, який призначається вищим органом і здійснює керівництво поточною діяльністю Кооперативу - Правління Кооперативу. Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю Кооперативу рішенням Загальних зборів членів Кооперативу може бути створений контролюючий орган – Ревізійна комісія.
Згідно п.п. 10.1.-10.13., 11 Статуту Вищим органом управління Товариства є Загальні збори членів Кооперативу, які складаються з членів Кооперативу або збори уповноважених представників членів Кооперативу, обраних на загальних зборах або зборах вулиць строком на 5 років. Уповноважені представники членів Кооперативу обираються в кількості один від двадцяти членів Кооперативу, строком на 5 років, на загальних зборах членів Кооперативу або шляхом збору підписів членів Кооперативу. Кожний член Кооперативу на Загальних зборах членів Кооперативу має один голос. Загальні збори членів Кооперативу або збори уповноважених представників членів Кооперативу мають право приймати рішення з усіх питань діяльності Кооперативу, у тому числі і з тих, що належать до компетенції виконавчого органу. До кола питань, які є виключною компетенцією Загальних зборів членів Кооперативу або зборів уповноважених представників членів Кооперативу, належать: визначення основних напрямків діяльності Кооперативу і затвердження планів та звітів про їх виконання; прийняття затвердження Статуту Кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності Кооперативу, внутрішніх нормативних актів та інших положень Кооперативу; визначення форм контролю за діяльністю Правління Кооперативу, створення та визначення повноважень контрольного органу Кооперативу; обрання та відкликання Правління Кооперативу, та Голови Правління; обрання та відкликання Голови та членів Ревізійної комісії Кооперативу; затвердження річних фінансових звітів, результатів діяльності Кооперативу, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів Голови Кооперативу, Бухгалтерських балансів і висновків Ревізійної комісії за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності Кооперативу; визначення фондів Кооперативу, порядку їх утворення, напрямків їх використання, затвердження річних кошторисів для членів Кооперативу, визначення розмірів оплати праці членам правління, членам ревізійної комісії; прийняття рішень про вступ Кооперативу до об`єднань підприємств та вихід з них; винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності членів Кооперативу; визначення розміру. форми і порядку внесення членами Кооперативу вступних, членських та цільових внесків; прийом нових членів до складу Кооперативу; затвердження рішень Правління Кооперативу про прийом нових членів до Кооперативу; виключення членів із Кооперативу; прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію Кооперативу, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Питання, віднесені до виключної компетенції Загальних зборів членів Кооперативу, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу Кооперативу. Чинним законодавством до виключної компетенції Загальних зборів членів Кооперативу може бути також віднесене вирішення інших питань. Загальні збори членів Кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених представників - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член Кооперативу чи уповноважений Кооперативу має один голос, і це не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) Кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію Кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів Кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) Кооперативу, присутніх на його загальних зборах членів Кооперативу. Рішення Загальних зборів членів Кооперативу або збори уповноважених представників членів Кооперативу приймаються відкритим голосуванням шляхом підняття рук. Чергові Загальні збори членів Товариства (збори уповноважених представників членів Кооперативу) скликаються Правлінням Кооперативу не рідше одного разу на рік. Позачергові Загальні збори членів Кооперативу скликаються Правлінням Кооперативу на вимогу не менше третини членів Кооперативу, Голови Правління Кооперативу або Ревізійної комісії. Вимога про скликання позачергових Загальних зборів членів Кооперативу надсилається до Правління Кооперативу. Якщо протягом 20 днів Правління Кооперативу не виконує зазначеної вимоги, особи, які вимагали скликання Загальних зборів членів Кооперативу, вправі самі їх скликати протягом наступних 20 днів. Повідомлення членів Кооперативу про проведення загальних зборів його членів (зборів уповноважених представників членів Кооперативу), порядок денний загальних зборів здійснюється за допомогою розміщення відповідних оголошень на інформаційному стенді, розташованому на території Кооперативу або в засобах масової інформації, тощо, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати проведення загальних зборів. З питань, не включених до порядку денного Загальних зборів членів Кооперативу особами, які скликають збори, рішення можуть прийматися за згодою простої більшості голосів присутніх на Загальних зборах членів Кооперативу. Рішення Загальних зборів членів Кооперативу (зборів уповноважених представників членів Кооперативу) є обов`язковими для виконання членами Кооперативу, органами управління та працівниками Кооперативу. Загальні збори членів Кооперативу можуть прийняти рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції Правління. Для проведення Загальних зборів членів Кооперативу (зборів уповноважених представників членів Кооперативу) та оформлення протоколу Зборів обираються відкритим голосуванням Голова та секретар Загальних зборів членів Кооперативу з числа членів Кооперативу, присутніх на зборах. Голова та секретар Загальних зборів членів Кооперативу забезпечують складання та підписання протоколу загальних зборів, відповідно до вимог чинного законодавства України. Члени Правління обираються Загальними зборами членів Кооперативу або зборів уповноважених представників членів Кооперативу на строк 5 (п?ять) років з числа уповноважених представників членів. Загальна кількість членів Правління Кооперативу складається з членів Правління (у складі 4 осіб) та Голови Правління. Права та обов`язки виконавчого органу регламентуються Статутом Кооперативу та Положенням про виконавчий орган Кооперативу, яке може розроблятись, змінюватись та затверджується Загальними зборами членів Кооперативу. 
Як свідчать наявні матеріали справи, згідно з державним актом серії ЯИ № 104209 від 16.07.2009 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 з кадастровим номером 5110300000:02:002:0081, розташованої на території КСІДБ “Лагуна” у смт. Затока, Білгород-Дністровського району, Одеської області. 
Разом з тим, судом встановлено, що рішенням правління, оформленим протоколом від 25.12.2022, ОСОБА_1 виключено зі складу членів кооперативу. 
Відповідно, з огляду на наведені положення чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини та Статуту КСІДБ “Лагуна”, права ОСОБА_1 , як члена кооперативу можуть вважатись порушеними лише по відношенню до рішень прийнятих у період до 25.12.2022, тобто у період наявності у неї статусу члена кооперативу, який наділений певними правами та обов`язками. 
В свою чергу, у відношенні до рішень прийнятими органами управління КСІДБ “Лагуна” після 25.12.2022, права та/або інтереси позивачки не можуть вважатись порушеними, оскільки ОСОБА_1 не мала статусу члену кооперативу.
А тому, рішення зборів уповноважених представників Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва "ЛАГУНА", оформлене протоколом від 03 червня 2023 року, яке позивачка просить визнати недійсним, жодним чином не впливає на права та/або інтереси позивачки.
При цьому, судова колегія зауважує, що даним рішенням зборів уповноважених представників Кооперативу від 03 червня 2023 року питання про права, інтереси та обов`язки саме ОСОБА_1 не вирішувались. 
Щодо оскаржуваних ОСОБА_1 рішень загальних зборів членів Кооперативу, від 01.02.2019 та зборів уповноважених представників Кооперативу від 07.06.2022, колегія суддів зазначає таке. 
Так, за твердженням позивача, ОСОБА_1 на загальних зборах Кооперативу від 01.02.2019 вона була присутня, проте стверджує, що питання щодо тарифів та обрання уповноважених представників взагалі не розглядалося. Позивачка також зазначила, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (писав заяву про прийняття замість дружини), ОСОБА_2 (писав заяву про прийняття замість дружини), ОСОБА_14 (станом на 01.02.2019 не був власником та в подальшому не звертався до правління з проханням прийняти у члени Кооперативу) не були членами кооперативу. 
У даному випадку, наданий до суду протокол №2 загальних зборів членів Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва «Лагуна», оформленого протоколом від 01.02.2019 року свідчить про те, що до порядку денного та голосування було включено у тому числі питання щодо затвердження тарифів на 2019 рік (т.1, а.с. 61).
Відповідно до заяви свідка ОСОБА_27 від 29.01.2025 останній є членом Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна” та як член кооперативу 01.02.2019 був присутнім на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” на яких був наявний кворум та у зв`язку з чим на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” 01.02.2019 розглядалися питання про затвердження тарифів та про обрання уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 01.02.2019 Загальними зборами членів КСІДБ “Лагуна” зі складу членів кооперативу було обрано десять уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 
За заявою свідка ОСОБА_25 від 29.01.2025 останній є членом Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна” та як член кооперативу 01.02.2019 був присутнім на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” на яких був наявний кворум та у зв`язку з чим на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” 01.02.2019 розглядалися питання про затвердження тарифів та про обрання уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 01.02.2019 Загальними зборами членів КСІДБ “Лагуна” зі складу членів кооперативу було обрано десять уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 
Згідно з заявою свідка ОСОБА_26 від 29.01.2025 останній є членом Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна” та як член кооперативу 01.02.2019 був присутнім на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” на яких був наявний кворум та у зв`язку з чим на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” 01.02.2019 розглядалися питання про затвердження тарифів та про обрання уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 01.02.2019 Загальними зборами членів КСІДБ “Лагуна” зі складу членів кооперативу було обрано десять уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 
Відповідно до заяви свідка ОСОБА_22 від 31.01.2025 останній є членом Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна” та як член кооперативу 01.02.2019 був присутнім на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” на яких був наявний кворум та у зв`язку з чим на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” 01.02.2019 розглядалися питання про затвердження тарифів та про обрання уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 01.02.2019 Загальними зборами членів КСІДБ “Лагуна” зі складу членів кооперативу було обрано десять уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 
За заявою свідка ОСОБА_28 від 06.02.2022 остання є членом Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна” та як член кооперативу 01.02.2019 була присутньою на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” на яких був наявний кворум та у зв`язку з чим на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” 01.02.2019 розглядалися питання про затвердження тарифів та про обрання уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 01.02.2019 Загальними зборами членів КСІДБ “Лагуна” зі складу членів кооперативу було обрано десять уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. 
Відповідно до заяви свідка ОСОБА_29 від 29.01.2025 останній з 01.07.2012 займав посаду Голови правління КСІДБ “Лагуна” до часу його відсторонення з даної посади на підставі рішення Загальних зборів членів КСІДБ “Лагуна” від 18.07.2020. 01.02.2019 ОСОБА_29 був присутнім на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна” на яких були присутні члени кооперативу у кількості необхідній для прийняття рішень по питанням включеним до порядку денного, тобто був наявний кворум. Головою та секретарем вказаних зборів були ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , які станом на 01.02.2019 входили до складу правління КСІДБ “Лагуна”. ОСОБА_29 також повідомив, що станом на 01.02.2019 та принаймні станом на дату його відсторонення 18.07.2020 з посади голови правління КСІДБ “Лагуна”, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 були членами Кооперативу садоводів та індивідуального дачного будівництва “Лагуна”.
Згідно з заявою свідка ОСОБА_30 від 09.03.2025 остання є членом КСІДБ “Лагуна” та як член кооперативу 01.02.2019 була присутньою на Загальних зборах членів КСІДБ “Лагуна”. На цих зборах, свідок стверджує, що не розглядалися питання про затвердження тарифів та про обрання уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна”. Будь-якої потреби в обранні уповноважених представників станом на 2019 рік не було. 
За даними обліку КСІДБ “Лагуна” та згідно поданих відповідачем до матеріалів справи членських книжок, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 станом на 01.02.2019 були членами кооперативу.
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
В той же час, наявні матеріали справи не містять, а позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на 01.02.2019 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 не були членами кооперативу, а також на підтвердження того, що під час загальних зборів членів кооперативу, які відбулись 01.02.2019, питання про зміну тарифів не вирішувалось. 
Інших доказів (обставин), які ю свідчили про наявність безумовних підстав для визнання вищевказаного рішення загальних зборів членів кооперативу від 01.02.2019 недійсним позивачкою не наведено, а наявні матеріли справи не містять. 
Щодо оспорюваних зборів уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна” від 07.06.2022, ОСОБА_1 вважає, що у зборах приймали участь особи, які не є членами кооперативу, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , які не є власниками земельних ділянок, розташованих на території кооперативу, позивачку не було повідомлено про проведення таких зборів, а збори проведено неуповноваженими особами. 
Так, Статут КСІДБ “Лагуна” передбачає, що повідомлення про проведення загальних зборів або зборів уповноважених здійснюється шляхом розміщення відповідних оголошень на інформаційному стенді на території кооперативу або в ЗМІ не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів. 
Як свідчать наявні матеріали справи, відповідач розмістив оголошення про збори повноважених членів КСІДБ “Лагуна” 07.06.2022 за 15 днів до дат зборів. 
При цьому, позивачка заперечуючи наявність такого повідомлення, не надає об`єктивних доказів, які б спростували існування оголошення як такого. За відсутності доказів протилежного, у суду відсутні підстави для встановлення факту порушення строків та форми повідомлення уповноважених учасників, тим більше, Статут КСІДБ “Лагуна” не вимагає інших, прямо адресованих письмових сповіщень кожного члена/уповноваженого, а допускає колективне інформування через стенд.
Поряд із цим, Статутом КСІДБ “Лагуна” встановлено, що зборами уповноважених може бути прийняте рішення за умови наявності не менше двох третин обраних уповноважених.
На загальних зборах членів КСІДБ «Лагуна», що відбулися 01.02.2019 ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 було обрано уповноваженими представниками членів КСІДБ «Лагуна».
Із протоколу зборів уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна” від 07.06.2022 вбачається, що на них присутні 8 з 10 уповноважених представників, відсутні ОСОБА_15 та ОСОБА_13 .
Таким чином, за наявними у справі документами збори уповноважених були скликані належним органом, у встановленому Статутом КСІДБ “Лагуна” порядку, з дотриманням відповідної кількості голосів.
Також, як вже було вказано вище та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме внутрішніми обліковими даними кооперативу про членство та членськими книжками, станом на час проведення зборів уповноважених представників членів КСІДБ “Лагуна” від 07.06.2022, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 були членами кооперативу.
Крім цього, слід відмітити, що членство у кооперативі може бути набуте не лише власником, але й прямим родичем власника (подружжям, батьками, дітьми), що прямо передбачено п. 6.14 Статуту. Відтак, з огляду на те, що Статут КСІДБ “Лагуна” допускає перехід членства до прямих родичів за їх згодою у разі неможливості виконання членських обов`язків, та враховуючи, що позивачка не надала протилежних доказів, зокрема, рішень органів кооперативу, які б прямо відмовляли цим особам у членстві або виключали їх з членів, а також наявність відповідних заяв ОСОБА_31 від 09.06.2021, ОСОБА_32 від 09.06.2021, ОСОБА_33 від 09.06.2021 про переведення членства у Кооперативі на їх родичів, суд критично оцінює твердження позивача про відсутність членства у ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 .
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не було доведено належними та допустимими доказами наявність порушень під час скликання та проведення оспорюваних зборів КСІДБ “Лагуна”, які є обов`язковими для визнання їх недійсними. 
Щодо заявленої ОСОБА_1 позовної вимоги стосовно державної реєстрації змін у відомостях кооперативу, колегія суддів зазначає, що за відсутності встановленої судом недійсності відповідних рішень, оформлених протоколами від 07.06.2022, від 03.06.2023, реєстраційні дії, вчинені на їх підставі, не можуть розглядатися як незаконні. 
З огляду на таке, порушення наведені апелянтом не знайшли свого підтвердження, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення. 
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.11.2025 по справі №916/5385/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 27.04.2026.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Філінюк І.Г.