Справа № 456/940/26
Провадження № 3/456/661/2026

ПОСТАНОВА
іменем України

02 червня 2026 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Валовін Ю. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з головного відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
 
За ч. 1 ст. 130 КУпАП,

 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 577945 від 28.01.2026, ОСОБА_1 28.01.2026 о 19:27 год за адресою м. Стрий, вул. Підзамче, 17 Стрийського району Львівського області, керував транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Подія зафіксована на нагрудну камеру поліцейського ГОР-15. 
 
Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли від головного відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області до Стрийського міськрайонного суду Львівської області 17.02.2026 року, після чого невідкладно у встановленому порядку були розподілені головуючому судді Валовін Ю. В. 
 
Розгляд справи двічі було відкладено, 17.03.2026 через неявку ОСОБА_1 , в подальшому за клопотанням представника Михавківа І. В. з метою надання можливості адвокату підготувати письмові пояснення у справі, надалі з метою отримання витребуваних судом доказів. 
 
За допомогою системи Електронний суд представник ОСОБА_2 01.06.2026 подав до суду клопотання, в якому просить провадження в справі закрити з причин відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. 
 
В обґрунтування клопотання покликається на наступне:
 
?Зупинка транспортного засобу була безпідставною, ОСОБА_1 не допускав порушення правил дорожнього руху. Підтвердженням вказаного є те, що постанова від 28.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки транспортного засобу, скасована рішенням Стрийського міськрайонного суду від 18.05.2026 року у справі N? 456/1000/26;
 
?ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в час коли йому пропонували пройти огляд він здійснював дзвінок на гарячу лінію МВС (телефон довіри) для фіксації порушень працівників поліції. ОСОБА_1 припускає, що такі його дії обурили працівників поліції і були розцінені працівниками поліції як «відмова від проходження огляду». Насправді ОСОБА_1 не мав наміру відмовлятися, а лише реалізовував своє право на захист. 
 
?Долучений до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції не відтворює обстановку події, так як відсутній запис. Вказані відеозаписи не було надано і на запити адвоката (копія запиту та відповіді долучена до клопотання). За таких обставин долучений до справи відеозапис є неналежним і недопустимим доказом. Згідно доктрини про «плоди отруйного дерева», яка сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії, «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»).
 
?Сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення без наявності належним чином оформлених доказів не може бути підставою для притягнення особи до відповідальності. 
 
?Складання матеріалів відбувалось не в присутності особи. ОСОБА_1 не мав можливості належним чином захистити свої права в момент такого складання. Працівниками поліції було повідомлено що такий протокол буде складено. 
 
Зважаючи на наведені факти, представник стверджує, що оформлення документів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення здійснювались з грубим порушенням вимог нормативних актів, а відтак не можуть слугувати підставою притягнення його до відповідальності.
 
В судовому засіданні представник Кліщуна М. В. клопотання підтримав, наголосив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, в силу того, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, є суперечливими між собою; працівниками поліції допущено грубе порушення численних норм, зокрема ст.ст. 254, 256 259, 260 266, 268 КУпАП, а також Наказу МВС та МОЗ Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 за № 1452/735 (надалі по тексту Інструкція 1452/735). 
 
ОСОБА_1 в засіданні підтвердив наведені обставини. Стверджував, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, адже пропозиції як такої не було озвучено, наголошував що ніколи не вживав наркотичних препаратів, а відтак не мав мотивів такої відмови. Не розумів чому працівники поліції склали протокол за ч. 1 ст 130 КУпАП. На підтвердження таких доводів представником було долучено до матеріалів справи висновок № 19 від 28.01.2026 складений о 21:45, відповідно до якого ОСОБА_1 пройдено огляд в медичному закладі КНП "ТМО "СМОЛ" Стрийської міської ради щодо наявності реакції на наркотичні засоби, за результатами якого встановлено «тест на 10 наркотиків негативний». 
 
З метою встановлення об`єктивної істини у справі судом було направлено запит на адресу головного відділення поліції № 3 Стрийського РУП ГУНП у Львівські1й області про надання відеозапису здійсненого 28.01.2026 на нагрудну камеру поліцейського ГОР-15. Листом від 02.06.2026 було повідомлено суд, що строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, на дату отримання запиту такі записи видалені в автоматичному режимі.
 
Заслухавши позицію захисту, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов таких висновків. 
 
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
 
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
 
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
При цьому, суб`єктом правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП є водій транспортного засобу, а суб`єктивна сторона названого правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Об`єктивна ж сторона названого правопорушення полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як бачимо, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає відмову від проходження не будь якого огляду, а детально регламентованого. Для дотримання цієї умови сам огляд так і відмова повинні проводитись та оформлюватись у відповідності до певного порядку.
 
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
 
Згідно з пунктами 3,4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справах України, Міністерства охорони здоров`я України № 1413/27858 від 09.11.2015 ознаками алкогольного сп`яніння є : запах алкоголю з порожнини рота;  порушення координації рухів;  порушення мови;  порушення мови;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.  Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
 
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ зазначеної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
 
Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Встановлюючи наявність складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , суд приходить до висновку що обставини викладені в ньому не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, наявність яких визначена наведеною вище Інструкцією. Так, в протоколі про вчинення правопорушення вказано, що обставини зафіксовано на технічні засоби нагрудну камеру ГОР-15. Водночас, в супереч вимогам Інструкції, яким на працівників поліції покладено обов`язок долучати до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, долучений до матеріалів DVD-R диск не містить жодної інформації, яка б могла підтвердити викладені в протоколі обставини. 
 
Сам протокол про вчинення адміністративного правопорушення не містить пояснень ОСОБА_1 , зазначено, що від таких він відмовився. Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Рапорт працівника поліції також не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Свідчення працівника поліції відображені у рапорті, не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, позаяк така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 28 травня 2020 року в справі № 524/4668/17 та від 15 квітня 2020 року в справі № 489/4827/16-а.
 
При цьому суд звертає увагу, що адвокатом було скеровано адвокатський запит з метою отриман6ня відео запису, проте, такий залишився без відповіді. Одночасно і судом з метою встановлення об`єктивної істини у справі було направлено запит на адресу Стрийського РУП ГУНП у Львівські1й області. Листом від 02.06.2026 було повідомлено, що строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, на дату отримання запиту такі записи видалені в автоматичному режимі.
 
Своєю чергою, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. TheUnitedKingdom), заява № 5310/71, та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», заява № 39598/03. Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, що сформульовані у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, з відсиланням на рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), заява№ 25657/94 від 10 липня 2001 року, згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
 
Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
 
Згідно із пунктом 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
 
У справі «Полі Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (Pauland Audrey Edwards v. The United · Kingdom), рішення від 27 жовтня 2004 року, заява № 46477/99, Європейський Суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
 
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, MessegueandJabardov.Spain), рішення від 06 грудня 1998 року, заява № 10590/83, Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
 
Тож суд, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень статей 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП.
 
Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття розпочатого провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Окремо, суд враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.
 
Керуючись ст. 23, 33, 247, 283, 284 КУпАП,

 
ПОСТАНОВИВ:
 
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
 
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

 
Суддя       Юлія ВАЛОВІН