Справа № 159/1644/26
Провадження № 3/159/827/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Ковель 

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, з участю захисника особи, щодо якої складений протокол ОСОБА_1 – адвоката Клімука В.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 17.03.2026 о 09.41 годині в с.Любитів Ковельського району на вулиці Ковельська керував транспортним засобом «Skoda» номерний знак НОМЕР_1 і на вимогу працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Зазначеними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, його інтереси в суді представляв захисник Клімук В.С.
04.06.2026 під час розгляду справи захисник Клімук В.С,повідомив позицію ОСОБА_1 , який провину не визнав, однак не має можливості брати участь в судовому розгляді у зв`язку з проходженням військової служби. 
Адвокат Клімук В.С. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказав на неправомірність зупинки поліцейськими транспортного засобу ОСОБА_2 та на процесуальні порушення під час складання направлення на медичний огляд. Також захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і його огляд на стан алкогольного сп`яніння міг бути проведений лише за правилами ст.266-1 КУпАП представниками ВСП або військової частини, а не поліцейськими. 
Заслухавши доводи захисника, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучений до матеріалів справи відеозапис, суддя дійшов такого висновку.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил (п.1.3 ПДР).
Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законом (пункт 1.9 ПДР України).
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року вказав, що особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в силу ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» покладений на органи поліції.
У випадках, визначених законом (ст.255 КУпАП), поліція фіксує правопорушення у протоколі.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №616995 від 17.03.2026 ОСОБА_1 поставлено у провину порушення п.2.5 ПДР України.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відтак обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є доведення факту керування особою транспортним засобом та відмови від проходження огляду.
Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (даді – Інструкція), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем. 
Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 616995 від 17.03.2026, в якому зафіксовані дата, час, місце вчинення правопорушення, зазначені ідентифікаційні номери засобів фіксації правопорушення;
- направленням водія транспортного засобу ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я – Ковельське МТМО з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Навідеофайлі з відеореєстратора патрульного автомобіля (відеофайл dokument_...885) 17.03.2026 о 09.40 годині зафіксований рух транспортного засобу «Skoda» номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль був зупинений патрульним екіпажем, водієм виявився ОСОБА_1 .
На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейських (відеофайл 00014_...0001А) зафіксовані події вже після зупинки транспортного засобу. Так працівники поліції перевірили документи у ОСОБА_1 , під час спілкування виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти освідування на місці зупинки за допомогою технічного приладу чи в медичному закладі, роз`яснили наслідки відмови від освідування. ОСОБА_1 відмовився від освідування на місці зупинки та в медичному закладі, водію були роз`яснені його права та складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
На відеофайлі 00014_...0002А зафіксована процедура складання поліцейськими матеріалів та оголошення їх водію.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення.
Наведені докази оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, взаємоузгоджені і відтворюють фактичні обставини події, а тому є достатніми для висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і відмовився від освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.
Допущена у направленні на медичний огляд помилка у даті його складання «17.04.2026» замість «17.03.2026» не спростовує висновків суду про порушення ОСОБА_3 вимог п.2.5 Правил Дорожнього руху, та є опискою. Дійсна дата порушення та складання направлення зафіксована на відеозаписі, не заперечується захисником, а тому така помилка не слугує підставою для закриття провадження у справі. 
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18) та у постанові від 24.12.2019 у справі №459/1801/17 (адміністративне провадження №К/9901/21710/18).
Щодо доводів захисника про незаконність зупинки транспортного засобу, то суд звертає увагу на те, що предметом розгляду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія, зокрема фіксування факту ухилення, та в кінцевому результаті відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскаржені в окремому порядку.
Окрім цього, з огляду на норми Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
В силу приписів ч. 1 ст. 130, ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, який установив наявність підстав для висновку про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого законодавством порядку є безумовним обов`язком водія.
Також доводи захисника з приводу того чи мали працівники поліції повноваження складати протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст.221 протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в тому числі за ст.130 КУпАП.
Передбачене п. 22 ст.7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» право військовослужбовців служби правопорядку, направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів, не є виключним правом тільки військовослужбовців військової служби правопорядку. Таке право згідно чинного законодавства мають і поліцейські.
Посилання захисника на вимоги ст.266-1 КУпАП, не є слушними, оскільки вказана норма статті передбачена лише для тих військовослужбовців, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин. За матеріалами справи військовослужбовець ОСОБА_1 на той час коли його зупинили працівники поліції не виконував безпосередньо обов`язки військової служби та перебував поза межами дислокації військової частини в особистих справах. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП складений уповноваженою посадовою особою.
При визначенні виду стягнення для ОСОБА_1 суд враховує дані про отримання останнім посвідчення водія серії НОМЕР_2 і безальтернативну санкцію ч.1 ст. 130 КУпАП та призначає стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривень.
Керуючись статтями 40-1, 221, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя
у х в а л и в :

ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Штраф має бути сплачений добровільно протягом 15 днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, відповідно до частини другої статті 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови штраф підлягає стягненню в подвійному розмірі.
Штраф підлягає сплаті за такими реквізитами – Отримувач: ГУК у Волин.обл /Волинська.обл/ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ):38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Номер рахунку (IBAN): UA588999980313050149000003001, Найменування коду класифікації доходів бюджету 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху по території Волинської області.
Стягнути з  ОСОБА_2  в доход держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Судовий збір підлягає сплаті за такими реквізитами – Отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету : 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. 

Суддя	Т. В. Денисюк