Дата документу 20.05.2026
Справа № 501/2966/25
2/501/519/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
20 травня 2026 року Чорноморський міський суд Одеської області в складі:
 
головуючого – судді Пушкарського Д.В.,
 
за участю:
 
секретаря судового засідання – Карпової Ю.А.,
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

 
В С Т А Н О В И В :

 
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», через систему «Електронний суд», звернулась з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2026028733 від 13.09.2019 у розмірі 41152,91 грн. та судові витрати у справі.
 
Позовні вимоги мотивує тим, що 13.09.2019 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2026028733 на підставі якого відповідачка отримала кредит на придбання товару.
 
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов договору утворилась заборгованість у розмірі 41152,91 грн.
 
24.03.2023 між АТ «ОТП Бак» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладений договір факторингу №24/03/23 на підставі якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2026028733.
Представник позивача керуючись ст.ст.512, 514, 516, 1046, 1049 ЦК України, просив суд задовольнити позовні вимоги.
Представник позивача надав суду заяву в якій просив суд провести розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. 
Згідно інформації відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 190 ЦПК України копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів надсилалася відповідачу в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем знаходження відповідача.
Однак, поштове відправлення повернулося до суду не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Дата на штампі відділення поштового зв`язку зазначена «15.10.2025».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
В силу наведених вимог п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, якими суд керується на підставі ч. 1 ст. 190 ЦПК України, днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів є 15.10.2025.
Такі обставини свідчать про те, що відповідач належним чином був повідомлений про наявність судового провадження відносно нього.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13.09.2019 між ТОВ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2026028733 на підставі якого відповідачу наданий кредит на придбання товару.
ТОВ «ОТП Банк» відповідачці видана картка № НОМЕР_1 .
Відповідач отримав кредитні кошти та деякий час здійснював погашення заборгованості, зокрема, останній платіж ним був внесений 13.09.2019. Надалі відповідач, у порушення умов договору, свої зобов`язання не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 41152,91 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 22000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 19152,91 грн.
24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» зобов`язалося передати, а ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняти право грошової вимоги за кредитними договором, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 24/03/23 від 24.03.2023 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 2026028733 в розмірі 41152,91 грн.
З моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним договором №2026028733 від 13.09.2019 в розмірі 41152,91 грн.
Згідно ст.ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні і договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.  Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.
В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.
Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2026028733 від 13.09.2019 року не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 41152.91 грн., що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. 
За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції від 30.06.2025 позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. 
Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 8500,00 грн.
На підтвердження витрат на правову допомогу надав суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, договір №01/05-23 від 01.05.2023 про надання правової (правничої) допомоги, додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги, акт про надання правничої допомоги від 28.07.2025, згідно якого вартість такої допомоги складає 8500,00 грн.
Згідно ч.1 2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ч.3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.263-269, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором №2026028733 від 13.09.2019 у розмірі 41152,91 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8500,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня отримання повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя