ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року   Справа № 918/39/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. ,  суддя Василишин А.Р. 
секретар судового засідання Соколовська О.В.
за участю представників сторін:
від позивача 1 - не з`явився
від позивача 2 - не з`явився
від відповідача 1 - Якимчук О.М.
від відповідача 2 - не з`явився
прокурор - Клімашевич В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 (повний текст складено 15 квітня 2026 року, суддя Церковна Н.Ф.) 
за позовом Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Білокриницької сільської ради 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (відповідач 1)
та до Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області (відповідач 2)
про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 52 493,14 грн

ВСТАНОВИВ:
Керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України (позивач 1) та Білокриницької сільської ради Рівненської області (відповідач 2) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (відповідач 1) та до Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області (відповідач 2) про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 52493,14 гривень.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 задоволено позов Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України, Білокриницької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" та до Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання недійними додаткових угод та стягнення коштів у сумі 52493,14 гривень.
Визнано недійсними Додаткові угоди №2 від 18 травня 2021 року та №3 від 24 травня 2021 року до Договору про постачання природного газу №41АВ337-3420-21 від 30 квітня 2021 року, укладеного між Відділом освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут".
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (вул. Соборна, 16-а, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, код ЄДРПОУ 39589441) на користь Білокриницької сільської ради (вул. Рівненська, 94, с. Біла Криниця, 35342, код ЄДРПОУ 04387125) в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 52493,14 гривні. 
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" (вул. Соборна, 16-а, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, код ЄДРПОУ 39589441) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA228201720343130001000015371, МФО 820172, ЄДРПОУ 02910077, банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3993,60 гривень.
Присуджено до стягнення з Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області (адреса вул. Радгоспна, 44 с. Біла Криниця Рівненський район Рівненська область, 35342, код ЄДРПОУ 44054191) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA228201720343130001000015371, МФО 820172, ЄДРПОУ 02910077, банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3993,60 гривень.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що прокурором належним чином обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах, а додаткові угоди №2 від 18 травня 2021 року та №3 до договору №41АВ337-3420-21 на постачання природного газу від 30 квітня 2021 року укладені з порушенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки постачальником не підтверджено належними та допустимими доказами наявності коливання ціни природного газу на ринку, яке б давало підстави для зміни істотних умов договору.
Крім того, місцевий господарський суд встановив, що внаслідок укладення спірних додаткових угод ціна за одиницю товару була збільшена загалом на 21,02 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору, тобто понад допустиму законом межу. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання зазначених додаткових угод недійсними на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення з ТОВ "Рівнегаз Збут" безпідставно отриманих коштів у розмірі 52493,14 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 52 493,14 грн. та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що рішення місцевого господарського суду оскаржується лише в частині стягнення з ТОВ "Рівнегаз Збут" на користь Білокриницької сільської ради в дохід місцевого бюджету коштів у розмірі 52493,14 грн, оскільки, на думку скаржника, у цій частині рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Апелянт вказує, що порядок зміни ціни природного газу був прямо передбачений умовами договору, зокрема пунктами 3.1, 3.3 договору, та відповідав положенням пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". На переконання скаржника, сторони договору за взаємною згодою погодили можливість зміни ціни у разі коливання ціни товару на ринку, за умови неперевищення загальної суми договору.
Також апелянт посилається на те, що зміна ціни природного газу була обґрунтована об`єктивним коливанням ринкової ціни та підтверджувалась довідками Рівненської торгово-промислової палати. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідно до довідки Рівненської торгово-промислової палати від 28 квітня 2021 року №56.03/208 ціна на природний газ у квітні 2021 року зросла на 11,9 %, а за період з 27 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року рівень коливання цін склав 29,65 %, що підтверджується довідкою від 14 травня 2021 року №56.03/229.
Крім того, ТОВ "Рівнегаз Збут" зазначає, що Відділ освіти, підписуючи спірні додаткові угоди, діяв з урахуванням протокольних доручень за підсумками наради у голови Рівненської ОДА та розпорядження голови Рівненської ОДА від 07 квітня 2020 року №219 "Про посилення контролю за раціональним використанням бюджетних коштів, передбачених для закупівлі електричної енергії та природного газу". За твердженням апелянта, за результатами моніторингу цін Рівненською ОДА було визначено ціну постачання природного газу для бюджетної сфери на рівні 9,51488 грн за 1 куб. м з ПДВ, яка, на думку скаржника, була найнижчою на території Рівненської області.
Апелянт також вважає, що економічний інтерес держави чи територіальної громади фактом укладення договору та додаткових угод до нього не порушено, оскільки природний газ фактично був поставлений споживачу, використаний ним відповідно до даних комерційних вузлів обліку, а оплата здійснена за погодженими сторонами актами приймання-передачі. При цьому скаржник наголошує, що жоден інший постачальник у відповідний період не міг би забезпечити потреби громади у природному газі за нижчою ціною, а розірвання договору могло б призвести до залишення Відділу освіти без постачання природного газу.
Скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неналежності довідок Рівненської торгово-промислової палати як доказів коливання ціни на природний газ та вказує, що законодавство про публічні закупівлі не визначає вичерпного переліку органів, установ чи організацій, які можуть надавати інформацію щодо коливання цін на ринку. Водночас, на думку апелянта, прокуратура не надала належних доказів відсутності коливання ціни природного газу у спірний період.
Окремо апелянт зазначає, що роздруківки з сайту ТОВ "Українська енергетична біржа", на які посилався прокурор, не можуть спростовувати факт коливання ціни природного газу, оскільки такі дані відображають середньозважені біржові ціни для оптових покупців та не включають усіх складових ціни постачання природного газу кінцевому споживачу, зокрема торгову націнку постачальника та компенсацію вартості послуги доступу до потужності.
Крім того, апелянт наголошує, що ТОВ "Рівнегаз Збут" не є газовидобувним підприємством, а придбавало газ на оптовому ринку та постачало його кінцевому споживачу відповідно до отриманої ліцензії. У зв`язку з цим, на думку скаржника, природний газ є специфічним товаром із динамічним ціноутворенням, який не може бути попередньо накопичений постачальником у необхідних обсягах для подальшої реалізації за фіксованою ціною незалежно від ринкових коливань.
Також апелянт вказує, що прокуратура здійснила розрахунок суми, заявленої до стягнення, шляхом фактичного "обнулення" цін, встановлених додатковими угодами, без проведення товарознавчої експертизи та без залучення спеціальних знань у сфері ціноутворення природного газу. На думку скаржника, прокуратурою не доведено, що вона володіє спеціальними знаннями у цій сфері або має документи, які спростовують висновки Рівненської торгово-промислової палати.
З урахуванням наведеного ТОВ "Рівнегаз Збут" вважає, що сторони договору діяли у порядку та спосіб, визначені чинним законодавством, зміст спірних правочинів не суперечить ЦК України, Закону України "Про публічні закупівлі" та інтересам держави, а тому позовні вимоги в частині стягнення з товариства 52493,14 грн не підлягали задоволенню. У зв`язку з цим апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 в оскаржуваній частині.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 травня 2026 року у справі №918/39/26 залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та надати суду докази сплати судового збору у розмірі 3 993,60 грн.
21 травня 2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №784 від 19 травня 2026 року про сплату 3 993,60 грн. судового збору.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 травня 2026 року у справі №918/39/26 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 та призначено розгляд апеляційної скарги на "17" червня 2026 р. об 10:40 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.

29 травня 2026 року від Західного офісу Державної аудиторської служби України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач 1 заперечує проти її задоволення, вважає рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 законним та обґрунтованим, а тому просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Рівнегаз Збут" без задоволення, а оскаржуване рішення — без змін.
У відзиві Західний офіс Держаудитслужби зазначає, що під час проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2024 року було встановлено порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель при укладенні додаткових угод №2 та №3 до договору №41АВ337-3420-21 на постачання природного газу від 30 квітня 2021 року. Позивач 1 вказує, що відповідно до умов договору ціна 1 тис. куб. метрів природного газу становила 7 865,00 грн з ПДВ. Водночас додатковою угодою №2 від 18 травня 2021 року ціну 1 тис. куб. метрів природного газу збільшено до 8 650,71 грн, а додатковою угодою №3 від 24 травня 2021 року — до 9 514,88 грн. При цьому умови обох додаткових угод були поширені на правовідносини сторін з 30 квітня 2021 року, тобто з дати укладення основного договору.
Західний офіс Держаудитслужби звертає увагу, що довідка Рівненської торгово-промислової палати від 28 квітня 2021 року №56.03/208 не підтверджує коливання ціни природного газу саме у період з дати укладення договору до дати укладення додаткової угоди №2, оскільки відображає порівняння цін станом на 01 квітня 2021 року та 26 квітня 2021 року, тобто до укладення договору.
Також позивач 1 зазначає, що довідка Рівненської торгово-промислової палати від 14 травня 2021 року №56.03/229 не містить точної інформації про коливання ціни природного газу у період між укладенням додаткової угоди №2 та додаткової угоди №3, а саме з 18 травня 2021 року по 24 травня 2021 року. На думку Західного офісу Держаудитслужби, такі довідки мають інформаційний характер і не можуть вважатися належним документальним підтвердженням підстав для зміни істотних умов договору про закупівлю.
Позивач 1 також наголошує, що ціна, визначена основним договором, фактично сторонами не застосовувалася, оскільки постачання природного газу з першого дня здійснювалося за цінами, встановленими додатковими угодами. На думку Західного офісу Держаудитслужби, це свідчить про нівелювання результатів проведених торгів та суперечить принципам максимальної економії, ефективності й добросовісної конкуренції у сфері публічних закупівель.
Крім того, Західний офіс Держаудитслужби вказує, що специфіка природного газу як товару та динамічність ринку не звільняють постачальника від обов`язку дотримуватися умов договору та вимог закону, оскільки суб`єкт господарювання діє на власний ризик і, подаючи тендерну пропозицію, має оцінити можливість виконання договору та врахувати потенційні ринкові коливання.
За твердженням Західного офісу Держаудитслужби, внаслідок безпідставного підвищення ціни природного газу вартість поставленого у квітні 2021 року та оплаченого у травні 2021 року природного газу була завищена на суму 52 493,14 грн, у тому числі ПДВ — 8 748,17 грн, чим завдано шкоди бюджету на вказану суму.

05 червня 2026 року Керівником Рівненської окружної прокуратури подано відзив на апеляційну скаргу, у якому прокурор заперечує проти її задоволення, вважає наведені представником ТОВ "Рівнегаз Збут" доводи безпідставними та необґрунтованими, такими, що суперечать обставинам справи і положенням чинного законодавства, а рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року - законним та обґрунтованим.
Прокурор вказує, що за результатами укладення додаткової угоди №2 ціну за 1 тис. куб. метрів природного газу збільшено на 10,1 %, а внаслідок укладення додаткової угоди №3 загальне збільшення ціни за одиницю товару становило 21,02 % від ціни, визначеної сторонами при укладенні договору. На думку прокурора, таке каскадне підвищення ціни свідчить про порушення встановленого пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" 10-відсоткового обмеження.
Щодо довідки Рівненської торгово-промислової палати від 28 квітня 2021 року №56.03/208 прокурор зазначає, що вона стосується порівняння вартості природного газу станом на 01 квітня 2021 року та 26 квітня 2021 року, тобто відображає коливання, яке відбулося до укладення договору від 30 квітня 2021 року. Така довідка, на думку прокурора, не містить аналізу динаміки ціни на природний газ після укладення договору та не підтверджує наявності підстав для зміни його істотних умов.
Також прокурор вказує, що довідка Рівненської торгово-промислової палати від 14 травня 2021 року, яка була покладена в основу укладення додаткової угоди №3, має лише інформаційний характер, відображає порівняння цін станом на 27 квітня 2021 року та 12 травня 2021 року, однак не містить точної інформації про коливання ціни природного газу у період з дати укладення додаткової угоди №2 до дати укладення додаткової угоди №3, тобто з 18 травня 2021 року по 24 травня 2021 року.
Окремо прокурор звертає увагу, що протягом 25 днів після укладення договору сторони двічі внесли зміни до його істотних умов та збільшили ціну за одиницю товару понад 20 % від первісної ціни. Крім того, за весь поставлений на підставі договору природний газ обсягом 31 794,752 куб. м споживачем сплачено 302 558,86 грн із застосуванням ціни, визначеної додатковою угодою №3, тобто ціна за одиницю товару, визначена умовами основного договору, фактично взагалі не застосовувалася.
Прокурор також зазначає, що апелянт погодився з рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року в частині визнання недійсними додаткових угод №2 та №3. У зв`язку з цим, на думку прокурора, оскільки вказані додаткові угоди визнані недійсними, розрахунок за поставлений природний газ повинен здійснюватися за ціною, визначеною умовами основного договору.
Прокурор посилається на статтю 216 ЦК України та зазначає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно, безпідставно сплачені кошти підлягають поверненню, а розрахунок завищення вартості поставленого природного газу на суму 52 493,14 грн є обґрунтованим.
За твердженням прокурора, внаслідок підвищення ціни на природний газ, яке відбулося з порушенням частини 1 статті 203, частини 1 статті 629 ЦК України, пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 3.3 договору №41АВ337-3420-21, вартість поставленого у квітні 2021 року та оплаченого у травні 2021 року природного газу була завищена на 52 493,14 грн, у тому числі ПДВ - 8 748,97 грн.
З огляду на викладене прокурор просить апеляційну скаргу ТОВ "Рівнегаз Збут" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 - без змін.

08 червня 2026 року від Західного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Західного офісу Держаудитслужби.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2026 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Маціщук А.В., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний склад суду: головуюча суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 червня 2026 року у справі №918/39/26 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

16 червня 2026 року через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" Якимчук О.М. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №918/39/26 до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі №3-78/2026 (178/26) та оприлюднення його повного тексту.
Клопотання мотивоване тим, що 06 травня 2026 року відкрито конституційне провадження за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", а 09 червня 2026 року - за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" щодо відповідності Конституції України пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". На думку заявника, вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності вказаної норми має істотне значення для розгляду цієї справи та зумовлює об`єктивну неможливість її вирішення до завершення конституційного провадження.
Колегія суддів, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" про зупинення провадження у справі, дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Водночас суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи має місце у тому випадку, коли обставини, що встановлюються в іншому судовому провадженні, не можуть бути самостійно встановлені господарським судом у межах справи, яка ним розглядається. Сама лише пов`язаність правових питань, що вирішуються в різних провадженнях, або можливість формування у майбутньому певної правової позиції не свідчить про наявність передбачених законом підстав для зупинення провадження.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами і перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут", рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року оскаржується виключно в частині задоволення позовної вимоги про стягнення коштів у сумі 52 493,14 грн.
Водночас рішення місцевого господарського суду в частині визнання недійсними додаткових угод до договору №41АВ337-3420-21 на постачання природного газу від 30 квітня 2021 року апелянтом не оскаржується, а відповідні висновки суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду.
Отже, у межах цього апеляційного провадження колегія суддів не переглядає висновків місцевого господарського суду щодо відповідності спірних додаткових угод вимогам пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", дотримання сторонами встановленого цією нормою обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару та наявності підстав для визнання таких додаткових угод недійсними.
Предметом апеляційного перегляду є виключно висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" коштів у сумі 52 493,14 грн, правильність обраного способу захисту, визначення правової природи заявленої до стягнення суми та здійсненого прокурором розрахунку.
Вказані обставини можуть бути встановлені та оцінені судом апеляційної інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів без очікування результатів розгляду Конституційним Судом України конституційних скарг щодо відповідності Конституції України пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Розгляд Конституційним Судом України питання конституційності зазначеної норми не передбачає встановлення обставин щодо обсягу фактично поставленого природного газу, суми коштів, сплаченої замовником, вартості товару, яка підлягала оплаті за умовами договору без урахування недійсних додаткових угод, а також правильності визначення різниці між фактично сплаченою та належною до сплати сумами.
Тому результат розгляду відповідних конституційних скарг не перешкоджає суду апеляційної інстанції перевірити законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в тій частині, яка фактично оскаржується Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут".
За таких обставин доводи заявника щодо можливого впливу майбутнього рішення Конституційного Суду України на оцінку правомірності додаткових угод виходять за межі предмета апеляційного перегляду у цій справі та не підтверджують наявності об`єктивної неможливості розгляду апеляційної скарги.
Саме по собі відкриття конституційного провадження не зупиняє дії відповідного положення закону та не є безумовною підставою для зупинення проваджень у всіх судових справах, у яких таке положення застосовувалося.
Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на зупинення проваджень Верховним Судом та судом апеляційної інстанції в інших справах також не свідчить про наявність підстав для зупинення провадження у справі №918/39/26, оскільки відповідне процесуальне питання вирішується з урахуванням предмета апеляційного перегляду, змісту доводів апеляційної скарги та конкретних обставин кожної справи.
Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" не доведено, яким саме чином розгляд Конституційним Судом України питання щодо конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" унеможливлює перевірку рішення місцевого господарського суду виключно в частині стягнення коштів у сумі 52 493,14 грн.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність передбачених пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України підстав для зупинення провадження у справі №918/39/26, у зв`язку з чим клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" задоволенню не підлягає.

Безпосередньо в судовому засіданні 17 червня 2026 року представник відповідача 1 та прокурор повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.
Представники позивачів, відповідача 2 в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача 1 та прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" як постачальником та Відділом освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області як споживачем укладено договір №41АВ337-3420-21 на постачання природного газу.
Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язався передати у власність споживачу у 2021 році природний газ за кодом ДК 021:2015 - 09120000-6 Газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, визначених договором.
Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору річний плановий обсяг постачання газу становив до 131 838 куб. м, зокрема за місяцями: квітень - 20 000 куб. м, жовтень - 20 000 куб. м, листопад - 45 919 куб. м, грудень - 45 919 куб. м.
Пунктами 3.2, 3.3 договору визначено, що ціна 1 тис. куб. метрів природного газу без урахування податку на додану вартість становить 6 417,594 грн, компенсація вартості послуги доступу до потужності - 136,576 грн, а ціна 1 тис. куб. метрів природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 6 554,17 грн. Податок на додану вартість становить 1 310,83 грн, у зв`язку з чим загальна ціна газу за 1 тис. куб. метрів становить 7 865,00 грн.
Також сторони погодили, що ціна, зазначена у пункті 3.2 договору, може змінюватись протягом строку дії договору, однак зміна ціни за одиницю товару може бути не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку та за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.
Відповідно до пункту 3.4 договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору, застосовується при складанні актів приймання-передачі природного газу та проведенні розрахунків за договором.
Загальна сума договору відповідно до пункту 3.5 договору становила 1 036 905,87 грн, у тому числі ПДВ - 172 817,65 грн.
Згідно з пунктами 4.2.1, 4.2.2 договору оплата природного газу здійснюється споживачем на підставі акта приймання-передачі природного газу та рахунку, а остаточний розрахунок за місячну вартість газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.
Пунктом 9.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ "Рівнегаз Збут" в інформаційній платформі Оператора ГТС, з 30 квітня 2021 року до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
У подальшому між сторонами укладено додаткові угоди, якими змінено ціну природного газу за одиницю товару.
18 травня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору №41АВ337-3420-21, якою викладено пункт 3.2 договору в новій редакції та визначено ціну 1 тис. куб. метрів природного газу в розмірі 8 650,71 грн, у тому числі ПДВ - 1 441,78 грн.
Пунктом 2 додаткової угоди №2 сторони погодили, що відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 30 квітня 2021 року.
24 травня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору №41АВ337-3420-21, якою також викладено пункт 3.2 договору в новій редакції та визначено ціну 1 тис. куб. метрів природного газу в розмірі 9 514,88 грн, у тому числі ПДВ - 1 585,81 грн.
Пунктом 2 додаткової угоди №3 сторони погодили, що відповідно до частини 3 статті 631 ЦК України умови цієї додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли з 30 квітня 2021 року.
Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до договору перед укладенням додаткової угоди №2, ТОВ "Рівнегаз Збут" надало лист Рівненської торгово-промислової палати від 28 квітня 2021 року №56.03/208, у якому зазначено, що приведена вартість природного газу на європейському хабі CEGH до кордону України станом на 01 квітня 2021 року становила 8 150,00 грн, а станом на 26 квітня 2021 року - 9 120,00 грн, тобто зросла на 11,90 %. Водночас наведені у вказаному листі відомості стосуються періоду до укладення договору від 30 квітня 2021 року.
Підставою для зміни ціни при укладенні додаткової угоди №3 стала довідка Рівненської торгово-промислової палати від 14 травня 2021 року, яка відображає коливання ціни у бік збільшення на 29,65 % у порівнянні між цінами станом на 27 квітня 2021 року та 12 травня 2021 року. Разом з тим, така довідка не містить точної інформації про коливання ціни природного газу у період з дати укладення додаткової угоди №2 до дати укладення додаткової угоди №3, тобто з 18 травня 2021 року по 24 травня 2021 року.
З акту приймання-передачі природного газу №ЗРВ81006127 від 25 травня 2021 року та звіту про виконання договору вбачається, що за поставлений на підставі договору природний газ обсягом 31 794,752 куб. м споживачем сплачено постачальнику 302 558,86 грн.
Оплата поставленого природного газу здійснена із застосуванням ціни 9 514,88 грн за 1 тис. куб. метрів, визначеної додатковою угодою №3 від 24 травня 2021 року.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради, за результатами якої складено акт №13-17-03-06/17 від 03 лютого 2025 року.
За результатами ревізії встановлено, що укладення додаткової угоди №2 від 18 травня 2021 року відбулося з порушенням вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а подальше укладення додаткової угоди №3 призвело до перевищення встановленої законом допустимої межі збільшення ціни за одиницю товару.
На переконання прокурора, додаткові угоди №2 від 18 травня 2021 року та №3 від 24 травня 2021 року укладені всупереч положенням Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними, а безпідставно сплачені кошти у розмірі 52 493,14 грн - стягненню з ТОВ "Рівнегаз Збут" на користь місцевого бюджету.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 позов задоволено.
Визнано недійсними Додаткові угоди №2 від 18 травня 2021 року та №3 від 24 травня 2021 року до Договору про постачання природного газу №41АВ337-3420-21 від 30 квітня 2021 року, укладеного між Відділом освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут".
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на користь Білокриницької сільської ради в дохід місцевого бюджету кошти у розмірі 52 493,14 грн.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" не погоджується з рішенням Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 лише в частині стягнення з товариства на користь Білокриницької сільської ради в дохід місцевого бюджету коштів у розмірі 52 493,14 грн.
У прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції саме в частині стягнення з ТОВ "Рівнегаз Збут" 52 493,14 грн.
Водночас рішення місцевого господарського суду в частині визнання недійсними додаткової угоди №2 від 18 травня 2021 року та додаткової угоди №3 від 24 травня 2021 року до договору №41АВ337-3420-21 від 30 квітня 2021 року апелянтом не оскаржується.
Отже, з урахуванням приписів частини 1 статті 269 ГПК України, предметом апеляційного перегляду у цій справі є законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення з ТОВ "Рівнегаз Збут" коштів у розмірі 52 493,14 грн.
При цьому доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для укладення додаткових угод, коливання ціни природного газу на ринку, належності довідок Рівненської торгово-промислової палати, специфіки природного газу як товару, а також посилання на листи та розпорядчі документи органів виконавчої влади стосуються висновків суду першої інстанції про недійсність додаткових угод №2 та №3, тобто тієї частини судового рішення, яка апелянтом не оскаржується.
За таких обставин колегія суддів перевіряє доводи апеляційної скарги в межах оскарженої частини рішення, а саме щодо наявності правових підстав для стягнення з ТОВ "Рівнегаз Збут" 52 493,14 грн як коштів, сплачених у зв`язку із застосуванням додаткових угод №2 та №3.
З дослідженого колегією суддів вбачається, що за умовами пункту 3.2 договору №41АВ337-3420-21 на постачання природного газу від 30 квітня 2021 року ціна 1 тис. куб. метрів природного газу становить 7 865,00 грн з ПДВ.
З акту приймання-передачі природного газу та звіту про виконання договору вбачається, що ТОВ "Рівнегаз Збут" поставило споживачу природний газ в обсязі 31 794,752 куб. м, за який Відділом освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури та туризму Білокриницької сільської ради сплачено 302 558,86 грн з ПДВ.
Вказана сума сплачена із застосуванням ціни природного газу, визначеної додатковою угодою №3 від 24 травня 2021 року, а саме 9 514,88 грн за 1 тис. куб. метрів.
Водночас, оскільки додаткові угоди №2 від 18 травня 2021 року та №3 від 24 травня 2021 року визнані судом першої інстанції недійсними, а рішення в цій частині апелянтом не оскаржується, такі правочини не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю.
За таких обставин розрахунок вартості поставленого природного газу має здійснюватися відповідно до ціни, визначеної пунктом 3.2 основного договору, тобто 7 865,00 грн за 1 тис. куб. метрів природного газу з ПДВ.
Отже, вартість поставленого ТОВ "Рівнегаз Збут" природного газу в обсязі 31 794,752 куб. м за ціною, визначеною основним договором, становить 250 065,72 грн.
Враховуючи, що споживачем фактично сплачено постачальнику 302 558,86 грн, різниця між сплаченою сумою та вартістю природного газу, визначеною за умовами основного договору, становить 52 493,14 грн.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Рівнегаз Збут" коштів у розмірі 52 493,14 грн.
Колегія суддів також враховує, що апеляційна скарга не містить належного спростування самого розрахунку суми, присудженої до стягнення.
Так, апелянтом не заперечується факт поставки природного газу в обсязі 31 794,752 куб. м, факт підписання акта приймання-передачі природного газу №ЗРВ81006127 від 25 травня 2021 року, а також факт оплати споживачем поставленого природного газу в сумі 302 558,86 грн з ПДВ.
Також апелянт не спростовує того, що відповідно до пункту 3.2 договору №41АВ337-3420-21 від 30 квітня 2021 року ціна 1 тис. куб. метрів природного газу становила 7 865,00 грн з ПДВ.
Посилання апелянта на те, що прокурором здійснено розрахунок шляхом фактичного "обнулення" цін, установлених додатковими угодами, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такий розрахунок є наслідком недійсності додаткових угод №2 та №3, а не результатом довільного визначення ціни природного газу.
У цьому випадку предметом перевірки є не визначення ринкової вартості природного газу та не встановлення економічно обґрунтованої ціни товару, а з`ясування розміру коштів, сплачених понад ціну, погоджену сторонами в основному договорі, з урахуванням того, що додаткові угоди, на підставі яких здійснено підвищення ціни, визнані недійсними.
З цих підстав колегія суддів відхиляє доводи апелянта про необхідність проведення товарознавчої експертизи або залучення спеціальних знань для визначення суми стягнення. Розрахунок 52 493,14 грн ґрунтується на умовах договору, фактичному обсязі поставленого природного газу та сумі проведеної оплати, тобто є арифметичним розрахунком, який не потребує спеціальних знань у сфері ціноутворення природного газу.
Не впливають на правильність висновків місцевого господарського суду й посилання апелянта на те, що оплата була проведена органом Казначейства. Сам по собі факт проведення платежів не підтверджує правомірності збільшення ціни за одиницю товару та не усуває обов`язку повернення коштів, сплачених на підставі правочинів, які визнані судом недійсними.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд правильно визначив суму коштів, яка підлягає стягненню з ТОВ "Рівнегаз Збут", а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованості розрахунку 52 493,14 грн.
Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі статтею 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнегаз Збут" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 в оскаржуваній частині залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Рівненської області від 08 квітня 2026 року у справі №918/39/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №918/39/26 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "17" червня 2026 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б. 

Суддя   Філіпова Т.Л. 

Суддя   Василишин А.Р.