1	Справа № 335/1525/26  2/335/1512/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Муленко Я.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив наступне.
27.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8161682, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти і комісію за його користування відповідно до умов договору. 
У зв`язку із неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачкою, за нею виникла заборгованість, яка становить 22 775,00 грн. та складається з наступного: 9 000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 722,50 грн. – сума заборгованості за процентами; 1 552,50 грн. – сума заборгованості за комісією; 4 500,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 22 775,00 гривень та покласти на відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 гривень та на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 гривень. 
Ухвалою судді від 18.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 
09.04.2026 року відповідачем подано відзив на позов, згідно з яким відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні позову. Вважає недоведеним позивачем факт укладення з відповідачем кредитного договору, за яким стягується заборгованість, посилаючись на те, що долучена до позову копія договору не містить підписів сторін, та не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачем відповідних дій щодо підписання договору одноразовим ідентифікатором в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця. Також вважає недоведеним акцептування Відповідачем пропозиції про укладення кредитного договору, отримання нею кредитних коштів, та відповідно обов`язку по сплаті нарахованої суми заборгованості, в тому числі на користь позивача, яким, на її думку, не доведено отримання права вимоги за кредитним договором належними доказами. Наполягає, що стягнення неустойки під час воєнного стану суперечить чинному законодавству. Обсяг вимоги щодо компенсації витрат на правничу допомогу вважає необгрунтованим, завищеним та неспівмірним зі складністю справи.
09.04.2026 року представник позивача надав відповідь на відзив, згідно з яким наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обгрунтованість та доведеність долученими до позову доказами, доводи відповідачки щодо заперечень проти позову, яка згідно виписки по її рахунку користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості, вважає безпідставними.
Крім того, 09.04.2026 року представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог на суму пені, з урахуванням заперечень відповідача. 
Інших заяв по суті справи подано не було. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не подала. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, та перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 04.05.2026 року. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії (Надійний) № 8161682 (далі – Кредитний договір), шляхом його підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 14). 
Згідно з долученою позивачем Довідкою про ідентифікацію, підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора - 042871, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України. Ідентифікація клієнта здійснена при укладенні договору № 8161682 від 27.07.2025, за посередництвом системи BankID НБУ, дата проходження 29.11.2024 у Банку monobank, за допомогою обміну повідомленнями на електронну пошту (а.с. 14 зв.).
Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Позивач звернувся до суду з даним позовом через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з використанням сертифікату відкритого ключа та особистого ключа кваліфікованого електронного підпису. Додатки до позову у якості доказів подані суду в електронній формі, які відповідають вимогам до електронного документу, визначеним ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.03.2021 р. у справі №554/5090/16-к (провадження №51-1878кмо21), один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.
Доводи відповідача щодо неналежності наданих позивачем доказів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і повністю спростовуються матеріалами справи. 
Позивачем доведено належними доказами, що кредитний договір № 8161682 від 27.07.2025 року, укладено між сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 2.1. Договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Відповідно до п. 2.2. Договору, сума кредиту становить 9000,00 грн.; строк кредитування/Строк договору - 360 днів; розмір першого обов`язкового платежу 4117.50 грн.; процентна ставка/день - 0,95% (фіксована); комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1552,50 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 450 грн. за кожен день понадстрокового користування.
Згідно з р. 11 Договору, у реквізитах сторін відповідачем зазначено номер електронного платіжного засобу НОМЕР_2 . 
Дослідженими судом матеріалами справи підтверджено виконання Кредитодавцем умов укладеного між сторонами Кредитного договору.
Відповідно до п. 6 ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг отримувача під час виконання платіжної операції з метою встановлення належного отримувача коштів за платіжною операцією зобов`язаний перевірити в платіжній інструкції відповідність: 1) номера рахунку отримувача та коду отримувача (коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або облікового номера, який присвоюється контролюючими органами, або реєстраційного номера облікової картки платника податків - фізичної особи, або серії (за наявності) та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); або 2) унікального ідентифікатора отримувача.
Надавач платіжних послуг отримувача зараховує кошти за платіжною операцією на рахунок отримувача лише у разі, якщо зазначена у пункті 1 або 2 цієї частини інформація, яку він перевіряє відповідно до вимог цієї частини, відповідає тій інформації про отримувача, що зберігається у такого надавача платіжних послуг.
У разі невідповідності номера рахунку та/або коду отримувача надавач платіжних послуг отримувача має право: 1) зупинити проведення платіжної операції на строк до чотирьох робочих днів та зарахувати кошти на відповідний рахунок для встановлення належного отримувача. У разі неможливості встановлення належного отримувача надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний не пізніше четвертого робочого дня після надходження коштів повернути їх надавачу платіжних послуг платника із зазначенням причини повернення; 2) не уточнювати номер рахунку та/або код отримувача. У такому разі надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний повернути кошти надавачу платіжних послуг платника не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням причини повернення.
Згідно з довідкою ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» вих. № КД-000019226 від 30.12.2025 року, підтверджено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ30-09-20 /1. від 30.09.2020 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 27.07.2025 року здійснено переказ на ім`я ОСОБА_2 у сумі 9 000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_2 , номер платежу ed6fadb1-b7fd-4a41-9bc7-65816324950b (а.с. 22 зв.).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з п.п. 6.1., 6.2. Договору, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування Кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання Кредиту у складі Першого обов`язкового платежу та Мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4. п. 2.2. та п.п. 2.2.5. п. 2.2. Договору. 6 6.2. За надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору.
Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення суми позову на суму заявленої до стягнення неустойки у розмірі 4 500 грн, яка прийнята судом, позовні вимоги в цій частині не вирішуються. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до позову, у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 21.01.2026 року заборгованість за тілом кредиту, наданим позичальнику ОСОБА_1 9 000,00 грн., розмір нарахованих та несплачених процентів становить 7 722,50 грн., комісії - 1 552,50 грн., що разом становить 18 275,00 гривень (а.с. 5).
Згідно з Договором факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило, а ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974) набуло права вимоги, зокрема, до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 8161682 від 27.07.2025 року (а.с. 25 зв.). Зазначене підтверджується відповідним Реєстром прав вимоги та Актом прийому-передачі.
Згідно з Витягом з Реєстру прав вимоги № 23/12/25-01 від 23.12.2025 року до вказаного Договору факторингу до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги заборгованості до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 8161682 від 27.07.2025 року (а.с. 33). 
Відповідно до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Дослідженими судом доказами підтверджено, що Позивач ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за Кредитним договором № № 8161682 від 27.07.2025 року, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 .
Доводи відповідача в обґрунтування заперечень проти позову, викладені у відзиві, не знайшли свого підтвердження належними доказами в ході розгляду даної справи. 
Відповідачем розмір заборгованості за кредитним договором у сумі 18 275,00 гривень не спростовано та нею не надано будь-яких обґрунтованих даних, які б спростовували викладені у позові обставини, а також доказів щодо повернення кредитних коштів.
На підставі досліджених доказів, долучених до позову, суд дійшов висновку, що позивачем доведено отримання відповідачем кредитних коштів за договором № 8161682 від 27.07.2025 року. Наданою позивачем випискою по рахунку ОСОБА_1 підтверджено користування нею кредитними коштами та часткове погашення заборгованості, що свідчить про визнання умов кредитного договору відповідачем.
Таким чином, надані позивачем докази про наявність заборгованості за кредитним договором у встановленому судом розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. 
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. 
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 18 275,00 гривень.
Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі і факт надання правничої допомоги підтверджено Договором № 22-08/25ДІЛ від 22.08.2025 року про надання правничої допомоги, Ордером на надання правничої допомоги, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.
Представником позивача суду надано Витяг з Акту № 5-ДІЛ приймання – передачі наданої правничої допомоги від 02.01.2026 року, який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт, які складаються з наступного: вивчення наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у Клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 гривень; судовий супровід в суді першої інстанції: Підготовка/складання та направлення/подача однієї позовної заяви до боржника за договором позики у малозначних справах, за необхідності інших заяв по суті справи, в електронній формі за посередництвом Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи, в тому числі представництво інтересів Клієнта в суді (Адвокат самостійно подає позовну заяву від імені Клієнта, представляє інтереси як представник Клієнта в суді) – 4000,00 гривень (а.с. 38).
Разом з тим, з Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги встановлено, що за укладеним з адвокатом договором надано послуги правничої допомоги у великій кількості аналогічних справ, які є типовими (а.с. 38 зв.).
Крім того, послуга адвоката на суму 4000,00 гривень є узагальненою та адвокат не брав участі у розгляді справи. 
Враховуючи обставини справи, з огляду на зміст позову, який є типовим, предмет спору в цій справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а також з урахуванням заявленого відповідачем у відзиві клопотання в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що обгрунтованим і співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову є розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 2000,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 гривень, що документально підтверджені платіжною інструкцією № 579940007.1 від 05.02.2026 року (а.с. 6).
Керуючись ст.ст. 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд – 

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (код ЄДРПОУ 44280974, адреса: м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» суму заборгованості за Кредитним договором № 8161682 від 27.07.2025 року у розмірі 18 275 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 гривень 00 копійок, а всього стягнути 22 937 (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) гривень 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 04 травня 2026 року. 

Суддя В.В. Калюжна