Кримінальне провадження №629/3164/26
Номер провадження 1-кп/629/247/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 , за участю прокурора – ОСОБА_3 , обвинуваченого – ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження № 12026221110000089 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Очаків, Миколаївська область, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України
в с т а н о в и в :
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2023 № 128 військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_6 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, 

що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника.
Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.
Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби за мобілізацією, 24.10.2023 в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово, незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.
Так, солдат ОСОБА_4 , 24.10.2023 точний час в ході досудового розслідування не встановлено але не пізніше 07:00, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді навідника десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно, тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1. 2. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.10.2023 покинув місце дислокації ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_3 та до 25.01.2026 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.
За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд до 25.01.2026 року.
25.01.2026, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у невстановленому місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) 

продуктів харчування з магазину ТОВ «АТБ-Маркет» 221, що розташований за адресою: Харківська обл., м. Лозова, м-н. 4, буд. 44 А.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), цього ж дня, о 03:30, ОСОБА_4 прибув до магазину ТОВ «АТБ-Маркет» 221, що розташований за адресою: Харківська обл., м. Лозова, м-н. 4, буд. 44 А, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території Україні, за допомогою молотка та викрутки, які заздалегідь приніс із собою, шляхом відтискання вхідних дверей, незаконно проник до приміщення вищевказаного магазину, звідки таємно викрав з торгівельних прилавків: 2 напої «Reo Cherry Alco Energy» об`ємом 0,5 л вартістю 49,99 грн. за одну штуку, напій «Reo Alco Energy» 0,5 л, вартістю 49,99 грн., молочну суміш «Малютка premium #1 суха швидкого приготування» вагою 350 гр. вартістю 168,83 грн.; набір для супу з червоної риби п/конт вартістю 127,97 грн.; консерви «Riga Cold лосось подрібнений з овочами у власному соку» вагою 230 г, у кількості 3 шт., вартістю 268,20 грн., креветки «Norven цілих охолоджених, варених XXL (20-40) п/конт» вагою 330 г. вартістю 217,80 грн.; молочну суміш «Малютка від 4 до 18 міс. суха швидкого приготування» вагою 350 г. у кількості 3 шт. вартістю 377,34 грн., молоко «Просто наше Українське 2,5%», вагою 0,87 кг, вартістю 55,93 грн., гомілка курчат -бройлерів «Наша Ряба» охолоджена, масою 1 кг., вартістю 163,46 грн.; сосиски «своя лінія Докторські фірмові» вагою 0,82 кг. вартістю 215,90 грн.; молоко «Ферма» 3,2%, вагою 0,84 кг вартістю 56,23 грн.; консерви «Своя лінія тунець подрібнений, вагою 185 г., 6 шт., вартістю 327,00 грн.; філе курчат- бройлерів «Наша ряба» охолоджене, масою 1 кг, вартістю 261,93 грн.; крило курчат -бройлерів «Наша Ряба» охолоджене, масою 1 кг, вартістю 143,83 грн.; консерви «Scandi сардина у томаті», вагою 240 г, вартістю 93,90 грн.; консерви «Боцман сардина атлантична бланшована в олії» вагою 230 г, вартістю 64,24 грн.; паштет «?арау» печінковий, вагою 85 г, вартістю 21,37 грн.; ковбаса «М`ясна Лавка/Своя лінія Фірмова з молоком» вагою 0,5 кг, у кількості 2 шт., вартістю 249,20 грн.; палки ковбаси «М`ясна Лавка/ Своя лінія вершкова» вагою 400 г, у кількості 2 шт., вартістю 221,80 грн.; кефір «Галичина, Карпатський» 0,87 кг, вартістю 62,43 грн.; консерви «De Luxe Foods/Goods Selected» 165 г, вартістю 66,90 грн.; упаковки «Кабаноси Дмитрук Classic» 90 г, у кількості 2 шт., вартістю 131,80 грн.; ковбасу «М`ясна лавка/своя лінія салямі Баварська», масою 353 г, вартістю 175,01 грн., які склав до товарного кошику.
Далі, з викраденим майном у руках, ОСОБА_4 був помічений працівником ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_7 та отримав вимогу від останнього припинити свої протиправні дії та викласти товар, який він викрав.
Усвідомлюючи, що його протиправні дії, направлені на крадіжку, були викриті, ОСОБА_4 не реагуючи на вимоги ОСОБА_7 повернути товар, продовжував утримувати зазначені продукти, далі наказав ОСОБА_7 відійти, погрожуючи йому застосуванням насилля, та продовжив рух в бік виходу з магазину. Далі, з метою припинення відкритих злочинних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_7 фізично зупинив останнього. Приблизно о 03:45 год. в магазині, не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, ОСОБА_4 був затриманий співробітниками поліції.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальні правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєних ним злочинах.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та за ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з проникненням у приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.
Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкі злочини.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має середню-спеціальну освіту, не одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину особою, що перебуває у стані, алкогольного сп`яніння та у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.
З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності усіх обставин, що їх характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочинів і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства та таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
При цьому при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, згідно із якими за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. 
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1, 75, 76 КК України у суду немає.
27.01.2026 року на стадії досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено на стадії досудового та судового розгляду. 
До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Потерпілим по справі є ТОВ “АТБ-Маркет”, цивільний позов не заявлявся, завдана майнова шкоду відшкодована.
У справі є судові витрати, а саме: витрати на проведення судових товарознавчих експертиз: №CE-19/121-26/2983-ТВ від 06.02.2026 року у розмірі 2 228,50 грн.; №СЕ-19/121-26/2986-ТВ від 11.02.2026 року у розмірі 3 119,90 грн.; №СЕ-19/121-26/2984-ТВ від 11.02.2026 року у розмірі 4 457,00 грн.; №СЕ-19/121-26/2982-ТВ від 04.02.2026 року у розмірі 2 228,50 грн.; №СЕ-19/121-26/2985-ТВ від 10.02.2026 року у розмірі 3 565,60 грн., №СЕ-19/121-26/2987-ТВ від 

06.02.2026 року у розмірі 2 674,20 грн. які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
У справі наявні речові докази.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2026 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_8 був накладений арешт на майно, а саме на викрутку і молоток.
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.5 ст.407 КК України - у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі,
-за ч.3 ст.15 ч.4 ст.186 КК України - у вигляді 6 (шести) років 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді семи років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання обвинуваченого, а саме з 25.01.2026 року.
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати, а саме: витрати на проведення судових товарознавчих експертиз: №CE-19/121-26/2983-ТВ від 06.02.2026 року у розмірі 2 228,50 грн.; №СЕ-19/121-26/2986-ТВ від 11.02.2026 року у розмірі 3 119,90 грн.; №СЕ-19/121-26/2984-ТВ від 11.02.2026 року у розмірі 4 457,00 грн.; №СЕ-19/121-26/2982-ТВ від 04.02.2026 року у розмірі 2 228,50 грн.; №СЕ-19/121-26/2985-ТВ від 10.02.2026 року у розмірі 3 565,60 грн., №СЕ-19/121-26/2987-ТВ від 06.02.2026 року у розмірі 2 674,20 грн. на користь держави, які необхідно перерахувати на рахунок UA048999980313050115000020649, отримувач ГУК Харків обл/МТГХарків/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.01.2026 року на майно, а саме на молоток та викрутку.
Речові докази по справі, а саме викрутку і молоток знищити.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.
Згідно ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1