Справа № 686/1682/26
Провадження № 2/686/4396/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді Хараджі Н.В.,
при секретарі судових засідань Козуляк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», яка подана та підписана представником Романенко Михайлом Едуардовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивує тим, що 16.03.2023 року між ТОВ «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1307561415052.
У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору.
Згідно умов кредитного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі 4000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця.
Сума кредиту, вказана в договорі, це кошти, які протягом строку дії договору одночасно можуть бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику кошти за договором одразу після укладення договору, які мають бути повернені у визначений кредитним договором строк. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання.
Мета отримання кредиту: споживчі цілі.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти (тип процентної ставки фіксована), які нараховуються з дня видачі кредитних коштів по день погашення кредиту за відсотковою ставкою, що встановлюється в передбаченому договором порядку.
04.10.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу №04102023/2. Згідно даного Договору факторингу від 04.10.2023 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №1307561415052 від 16.03.2023 року.
Вказувало, що ТОВ «Віва Капітал», правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином. У той же час, відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, згідно договору факторингу у відповідача виникла заборгованість перед новим кредитором за кредитним договором №1307561415052 від 16.03.2023 року в сумі 11243,6 грн., що складається з: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7243,6 грн. заборгованість за відсотками.
Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 11243,6 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 року, головуючим по справи визначено суддю Хараджу Н.В.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» прийнято до розгляду, у справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому в прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про місце, день та час слухання справи відповідач була повідомлена належним чином згідно з порядком, встановленим ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позов не подала, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України за наявності згоди позивача розглядає справу при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідач повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про що свідчить скріншот наявний в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання.
28 квітня 2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 16.03.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового продукту «Старт».
Згідно п.1.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит, в розмірі 4000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та в правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Старт» ТОВ «ФК «Віва Капітал».
Кредитодавець надає позичальнику кошти за договором в сумі 4000 грн. 00 коп. одразу після укладення договору, які мають бути повернені до 31.03.2023 року (п.1.3 кредитного договору).
Пунктами 1.5, 1.6 кредитного договору передбачено, що, мета отримання кредиту: споживчі цілі. Дата видачі кредиту: 16.03.2023 року.
Згідно п.1.7 кредитного договору, кредит надається строком на 15 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 31.03.2023 року. У випадку надання кредиту в день укладення договору, строк дії кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту за Договором.
Відповідно до п.1.8 кредитного договору, позичальник має право ініціювати продовження строку кредитування (пролонгації), установленного договором, на підставі звернення до кредитодавця в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації споживачем такого права. Таке право реалізується шляхом здійснення погашення відсотків за користування кредитом в будь-який день протягом строку дії Договору та пільгового періоду та підписання додаткової угоди до договору шляхом введення одноразового ідентифікатора (ОТП-паролю), який надсилається позичальнику смс-повідомленням. Кількість пролонгацій, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Ініціювання споживачем продовження (пролонгації) строку дії договору відбувається без зміни попередньо укладеного договору в бік погіршення.
Факт одержання коштів ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» №521/10 від 09.10.2023 року, згідно якої ТОВ «Платежі онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті товариства, через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція: номер транзакції: 37898-65290-43574; сума транзакції 4000 гривень; дата та час проведення транзакції 16.03.2023 року о 19:08:50; номер картки: НОМЕР_1 ; банк-емітент OSCHAD BANK.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
04.10.2023 року між ТОВ «ФК «Віва Капітал» (клієнт) та ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №04102023/2.
Згідно п.2.1 договору факторингу, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до п.2.4 договору факторингу, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги.
Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Отже, ТОВ «Діджи Фінанс» у визначеному Законом порядку набуло право вимоги до ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «Діджи Фінанс» посилалося на те, що у відповідача наявна заборгованість за договором №1307561415052 про надання споживчого кредиту від 16.03.2023 року у розмірі 11243,6 грн., з яких: 4000 гривень заборгованість за тілом кредиту; 7243,6 грн. заборгованість за відсотками.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, складеного ТОВ «ФК «Віва Капітал», вбачається, що заборгованість відповідача становить 11243,6 грн.
Положеннями статті 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування у справі. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
ОСОБА_1 не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, наявність якої підтверджується розрахунком, наданим позивачем.
Враховуючи викладені обставини суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 11243,6 грн. 
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд враховує наступне.
За положеннями ч. 1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, окрім іншого, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав копію договору № 42649746 від 01.01.2025 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Діджі Фінанс» та адвокатом Лівак І.М., копію акта №1307561415052 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 17.11.2025 з розрахунком суми вартості наданих правових послуг адвоката, що складає 6000 грн.
Верховний Суд у постанові від 25.07.2023 року у справі №340/4492/22 дійшов висновку, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
У постанові від 22 березня 2023 року у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).
Враховуючи, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги зміст заявлених позивачем позовних вимог, усталену практику з вирішення кредитних спорів, обсяг робіт виконаних адвокатом, значимість спору для сторін, а також те, що всі обставини справи були встановлені в спрощеному порядку без участі представника позивача, виходячи із засад розумності та співмірності, а також беручи до уваги ціну позову, яка складає 11243,6 грн., суд вважає за необхідне частково відмовити у стягненні заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 1307561415052 від 16.03.2023р. у розмірі 11243,6 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. 
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата виготовлення повного тексту рішення суду 04.05.2026 року.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду Н.В. Хараджа