Справа №760/9385/26
2/760/14368/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши за відсутністю сторін в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», представник позивача - адвокат Титаренко Владислав Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», представник позивача - адвокат Титаренко Владислав Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.11.2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/9407/82/1302010, відповідно до якого Банк відкрив Картковий рахунок Клієнту та надав послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку, розмір кредиту на дату початку кредитування становив 10000,00 грн. з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов Кредитного договору становить 500 000,00 грн.. Відповідно до умов Кредитного договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР, із здійсненням Банком Договірного списання коштів Кредиту з КР у визначених Договором випадках, виконанні Банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним Договором. Проте, позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобрв`язання, здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов договору. 20.02.2024 року Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-67- F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передав (відступив) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» прийняло належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-67- F від 20.02.2024 р., ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором: № № 010/9407/82/1302010 від 19.11.2021, укладеними між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 66525,80 - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості. Позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договром, проте така вимога відповідачем не виконана. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість разом із судовими витратами по сплаті судового збору в розмірі 3328,00 грн. та витратами на правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн.

ІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді 14 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи. 

Позивач - представник ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, судові документи надсилалися за адресою реєстрації. Заяв та клопотань не надходило, відзиву не подано, про причини неявки не повідомлено.

Відповідно до статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд ухвалив постановити заочне рішення згідно положень частини 1 статті 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/9407/82/1302010.

Згідно п. 1.3 Договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на КР надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР, із здійсненням Банком Договірного списання коштів Кредиту з КР у визначених Договором випадках, виконанні Банком інших операцій за КР відповідно до умов Договору. 

Відповідно до п. 2.2.1 Договору, розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 10000,00 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (дати початку кредитування) (п. 2.3. Договору). Процентна ставка фіксована та становить 48% річних (п. 2.4. Договору).

АТ «Райффайзен Банк Аваль» свої зобов`язання за кредитним договором виконав, що підтверджуються випискою по рахунку за період з 19.11.2021 року по 21.11.2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості АТ «Райффайзен Банк» за договором №010/9407/82/1302010 від 19.11.2021 року, загальна заборгованість відповідача станом на 21.11.2024 року складає: 66525,80 грн., що складається з заборгованості за дозволеним овердрафтом.

20 лютого 2024 року між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-67 F, за яким АТ «Райффайзен банк» відступив права грошової вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС».

Відповідно до Реєстру боржників від 22 лютого 2024 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-67 F від 20.02.2024 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/9407/82/1302010 від 19.11.2021 року у розмірі 66525,80 грн.

IV. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до вимог статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина 2 статті 207 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту шляхом підписання Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/9407/82/1302010 від 19.11.2021 року. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, відкривши рахунок та надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами (овердрафтом), що підтверджується випискою по рахунку за період з 19.11.2021 року по 21.11.2024 року. Проте відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, припинивши здійснювати щомісячні обов`язкові платежі для погашення заборгованості та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підставі Договору відступлення права вимоги № 114/2-67-F від 20.02.2024 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 010/9407/82/1302010 від 19.11.2021 року. Відповідно до Реєстру боржників, розмір заборгованості ОСОБА_1 за дозволеним овердрафтом становить 66 525,80 грн.

У суду відсутні докази щодо оспорювання відповідачем правомірності Кредитного договору, Договору відступлення права вимоги, визнання їх недійсними в судовому порядку. За таких обставин, виходячи з презумпції правомірності договору, встановленої в статті 204 ЦК України, Кредитний договір, Договір відступлення права вимоги, а також права вимоги за ними є дійсними та правомірними.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Оскільки відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву та доказів, які б спростовували розмір заборгованості, суд вважає надані позивачем докази належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту наявності боргу. 

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 699 від 16.03.2026 року. Водночас позивач просить стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 7500,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору № 26/11/2025 від 26.11.2025 року; копію замовлення № 1870 від 12.03.2026 року до договору про надання правничої допомоги; копію Акту виконаних робіт від 12.03.2026 року до договору про надання правничої допомоги; копію платіжної інструкції щодо оплати правничої допомоги. 

Вартість наданих послуг становить 7500,00 грн. Оскільки відповідачем не подано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3328,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 258-260, 263-265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, статтями 204, 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 625, 626-634, 638, 1048-1050, 1054, 1066, 1069 ЦК України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», представник позивача - адвокат Титаренко Владислав Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 010/9407/82/1302010 від 19.11.2021 року у розмірі 66525 (шістдесят шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень 80 копiйок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 25 травня 2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС», адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ЄДРПОУ 39508708.

Представник позивача: адвокат Титаренко Владислав Володимирович, адреса: 04112, м. Київ, вул. Сікорського Ігоря Авіаконструктора, буд. 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуюча суддя         Н.В. Сердюк