СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/21219/25
пр. № 2/759/2422/26
02 липня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Твердохліб Ю.О., за участю секретаря Жиглій Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/23977948-CK_SB від 04.01.2024 року у загальному розмірі 88 356,64 грн та судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.01.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування.
Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 04.01.2024 слід розуміти як Кредитний договір № 002/23977948-CK_SB від 04.01.2024 року. ОСОБА_1 - з 04.01.2024 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, який обліковується за номером Кредитного договору з номером № 002/23977948-CK_SB.
Умовами Кредитного договору визначено, ознайомившись з Публічною пропозицією АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «ТАСКОМБАНК», Позичальник просив відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на своє ім`я та виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному додатку.
Таким чином, Позичальнику було встановлено ліміт кредитування рахунку в межах
максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 200 тис. грн), а саме надані кредитні кошти в сумі 0 тис. грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 59 %; Строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Станом на 19.05.2025, заборгованість за Заявою-договором на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 04.01.2024 року, який обліковується за номером Кредитного договору № 002/23977948-CK_SB, яка становить 88 356,64 грн,в т. ч.: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 50 472,00 грн; - заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 37 884,64 грн.
На підставі викладеного позивач просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Процесуальні дії
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 93-94).
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17.09.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 96-97).
10.11.2025 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, у якому він заперечує позовні вимоги позивача, вказує, що під час відкриття рахунку повідомляв, що жодних кредитних ліній та кредитних можливостей йому підключати не потрібно. На підтвердження цього наявний запис розмови під час відкриття рахунку. Даний доказ просить позивача надати на огляд до суду. У разі ненадання позивачем даного доказу просить суд витребувати даний доказ. 
Вказує, що договір на комплексне банківське обслуговування разом із Тарифами та Правилами які на час підписання знаходились в архівах банку фактично надані Відповідачу не були і відповідач ознайомлений із ними не був а тому не знав та не міг знати про наявність кредитної лінії і крім того при відкритті чітко заявляв про небажання відкривати кредитну лінію і відкриття рахунку без кредитної лінії. 
Також зазначає, що банк порушив процедуру укладення кредитного договору, тобто: не отримав письмової згоди позичальника на надання кредиту, не дотримався вимог Закону України «Про споживче кредитування», оформив кредит без підтвердження волі позичальника (без підпису саме кредитного договору, без авторизації тощо), то такі дії є прямим порушенням банківського законодавства. 
Таким чином даний кредитний договір: Кредитний договір є не чинним та недійсним (ст. 215 Цивільного кодексу України). Позичальник не зобов`язаний сплачувати відсотки чи штрафи, якщо договір недійсний. Регулятор (НБУ) необхідно застосувати до банку санкції за порушення правил ідентифікації клієнта. Вважає незаконне нарахування будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів тощо за дії, які не є послугою у визначенні ЗУ «Про захист прав споживачів». Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 102-109).
17.11.2025 року через систему електронний суд надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій вони щодо позиції відповідача про непогодження на кредитну лінію, не погоджуються. Щодо аргументу про те, що договір оформлений неналежно, не погоджуються. Щодо аргументу про те, що сума заборгованості за відсотками має бути не більше 50% від тіла кредиту, не погоджуються. Щодо аргументу про те, що відповідача не було сповіщено про невиконання договору та уступлення права вимоги, не погоджуються.
Також зазначають, що відповідач пропустив строк на подання відзиву на позовну заяву. Просять суд прийняти дану відповідь на відзив по справі та долучити її до матеріалів справи № 759/21219/25. Відмовити відповідачу в задоволенні його вимог, які викладені у відзиві. Застосувати наслідки пропущення строку на подання відзиву на позовну заяву відповідачем (а.с. 110-119)
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки позов подано в електронній формі через електронний кабінет, примірник позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами позивачем направлений відповідачу на адресу його зареєстрованого місця проживання, що відповідає інформації, отриманої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА у відповідності до вимог ст.ст. 43, 177 ЦПК України, про що в матеріалах справи наявні бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення(а.с. 78, 80-83).
Ухвала про відкриття провадження надсилалася відповідачу на його зареєстроване місце проживання, рекомендований лист повернувся до суду з відміткою «вручено особисто», 06.10.2025 року (а.с. 100). 
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Фактичні обставини справи
Із матеріалів справи встановлено, що 04.01.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування (а.с. 8-9).
Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 04.01.2024 року слід розуміти як Кредитний договір № 002/23977948-CK_SB від 04.01.2024 року. ОСОБА_1 - з 04.01.2024 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, який обліковується за номером Кредитного договору з номером № 002/23977948-CK_SB.
Відповідно до п. 7 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, Позичальник погодився з тим, що невід`ємною частиною Заяви договору є Згода та запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку izibank Договір набуває чинності.
Згідно до п. 9 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське
обслуговування, Заява-договір набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до п. 11 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне
банківське обслуговування, Позичальник підтверджує, що інші права та обов`язки Сторін, а також відповідальність Сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, що не обумовлені в Заяві-договорі, визначаються в ДКБО, який розміщено на Сайті Банку та є невід`ємною частиною цієї Заяви-договору.
ОСОБА_1 також підписав згоду та запевнення клієнта до договору(а.с. 9-11).
З підписанням Заяви-договору в Мобільному застосунку Договір набуває чинності,
Позичальник: - до укладення Договору ознайомлений був з умовами Договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОМБАНК», зокрема щодо мого права змінювати персональний ідентифікаційний номер (ПІН) електронного платіжного засобу (Картки) впродовж дії строку Заяви- договору, з умовами відкриття та обслуговування рахунків та обов`язком Банку щодо надання мені (за вимогою) один раз на календарний місяць безоплатно виписки за рахунком за такий місяць в електронній формі в Мобільному застосунку або у паперовій формі у відділенні Банку, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту, надання та/або зміни умов надання банківських, платіжних та інших фінансових послуг Банку; 
- згодився, що Банк може змінювати умови ДКБО та/або Тарифи, та повідомляти його про зміну в тарифах, комісійних винагородах та інших зборах, що підлягають сплаті Клієнтом за обслуговування рахунку та/або платіжного інструменту (Картки) в порядку відповідно до ДКБО та не пізніше 30 календарних днів до дати такої зміни. Повідомлення про відповідні зміни Банк надсилає Клієнту одним з вказаних способів (на вибір Банку): шляхом направлення відповідного повідомлення в Мобільному застосунку та/або засобами поштового зв`язку та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на Фінансовий номер телефону Клієнта, а нового/зміненого тексту ДКБО та/або Тарифів - шляхом розміщення на Сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях Банку. Зобов`язуюсь самостійно відслідковувати повідомлення про зміни/доповнення до умов ДКБО та/або Тарифів в Мобільному застосунку, у мобільному пристрої, пошті та на сайті Банку;
- підтвердив, що до укладення Заяви-договору та Договору, Банк надав йому доступ, зокрема в електронній формі, в повному обсязі до інформації згідно вимог Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,, Закону України «Про платіжні послуги», Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів». 
Відповідно до п. 7 Заяви-договору на укладання Договору про комплексне
банківське обслуговування, Позичальник підтвердив, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку izibank Договір набуває чинності.
Відповідно до п. 11 Згоди, Позичальник підтвердив, що розуміє та згоден з тим, що процентна ставка за кредитом фіксована та не може бути змінена без згоди Позичальника (Клієнта). Проценти нараховуються за кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості на кінець кожного дня за методом факт/факт та сплачуються Позичальником (Клієнтом) щомісячно в складі обов`язкового мінімального платежу згідно умов кредитування визначених Тарифами Банку та зазначених у Паспортні споживчого кредиту
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою в період з 04.01.2024-19.05.2025 (а.с. 61-78).
Також позивачем надано довідку від 27.05.2025, що відповідач є власником поточного рахунку у валюті гривні, який відкритий до заяви-анкети на укладення договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/23977948-CK_SB від 04.01.2024 року (а.с. 14).
Станом на 19.05.2025, заборгованість за Заявою-договором на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 04.01.2024 року, який обліковується за номером Кредитного договору № 002/23977948-CK_SB, яка становить 88 356,64 грн,в т. ч.: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 50 472,00 грн; - заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) - 37 884,64 грн.
Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права
Відповідно до частин 1, 2 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження 06.10.2025 року, а відзив на позовну заяву подав 10.11.2025 року. Відповідно до ЦПК України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті, відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу копії відзиву та доданих до нього документів. Тобто крайній день для подачі відзиву у відповідача був - 21.10.2025 р. У поданому відзиві відповідач не подав клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву і не вказав причини пропуску такого строку. Тому суд не може брати до уваги поданий відзив.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 525, 526, 546 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Приписами ст. 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається на осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 461/10303/15, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 25 травня 2021 року у справі № 544/4300/16-ц доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
За пунктом 5.6 Положення «Про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, та п. 62 Положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 7, виписки з особових рахунків клієнтів є первинними документами і підтвердженням виконаних за день касових операцій.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі №554/4300/16-ц, суд констатував, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контр розрахунком відповідача. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних до позичальника про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків. Посилання у касаційній скарзі на те, що банк не надавав позичальнику кредитні кошти в обумовленій кредитним договором валюті, є необґрунтованими, оскільки відповідно до встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи передбачений кредитним договором порядок надання кредитних коштів був дотриманий, що підтверджується у тому числі випискою з особового рахунку позичальника, а також подальшими діями останнього щодо передачу в іпотеку нерухомого майна в забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань, подальше внесення змін до кредитного договору, шляхом укладення додаткових угод, вчинення дій по частковому виконанню умов з повернення кредиту протягом тривалого часу.
Із виписки за особовим рахунком ОСОБА_1 (а. с. 61-78) вбачається, що останній за період з 04.01.2024 по 19.05.2025 року користувався кредитним лімітом, установленим на його рахунок, зокрема здійснював купівлі у товарно-сервісних мережах, перераховував кошти на інші свої картки та частково вносив (повертав використані) кошти на погашення поточної заборгованості, проте здійснював це нерегулярно, у розмірі, що є меншим за використані кредитні кошту, у зв`язку із чим, поступово, заборгованість відповідача почала накопичуватися та станом на 19.05.2025 становила 88 356,64 грн.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Перевіривши долучений позивачем розрахунок заборгованості суд установив, що нарахування відсотків у розмірі 59 % річних (0,1616 % у день) проведено коректно по кожному періоду її виникнення (а. с. 59-60).
У постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 194/329/15-ц зроблено висновок, що суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву.
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, доказів того, що він виконав належним чином зобов`язання та сплатив грошові кошти у рахунок погашення заборгованості, останнім суду не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими та доведеними.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення суми судових витрат із відповідача.
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 624, 625, 626, 634, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" заборгованість за кредитними договорами у розмірі 88 356 (вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят шість) гривень 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформація про учасників:
Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», код ЄДРПОУ 09806443; юридична адреса: м. Київ, просп. Леоніда Каденюка, 23.
Відповідач:ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Текст рішення виготовлено 02.07.2026 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб