29.05.2026 Справа № 756/11633/25

Справа №756/11633/25
Провадження №2/756/853/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: 
головуючого судді Діденка Є.В., 
за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О., 
представника позивача Чебанова О.О.,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» про визнання протиправними дій щодо нарахування відсотків,
в с т а н о в и в:
У серпні 2025 року представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» - звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 39486,90 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 11.03.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та Відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір №0646-3253, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 15000,00 грн. строком на 21 день, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2 % за кожен день користування кредитом, що складає 6300 грн. Відповідач отримав грошові кошти в розмірі 15000,00 грн., але Відповідачем не виконано зобов`язання щодо сплати заборгованості у встановлений договором строк. 28.10.2021 року між ТОВ Укр кредит фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 01/10/21, відповідно до умов якого Позивач отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором. Станом на 09.11.2021 року заборгованість становить 39486,90 грн., з яких: 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 23700,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 654,39 грн. - втрати від інфляції, 131,94 грн. - 3 % річних. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39486,90 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 25.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.
21.10.2025 року надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить стягнути заборгованість частково, а саме: 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 6300,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 654,39 грн. - втрати від інфляції, 131,94 грн. - 3 % річних. Вказує, що позивачем не доведено право нараховувати відсотки поза межами узгодженого між сторонами строку кредитування. Також, заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу.
22.10.2025 року надійшов зустрічний позов, у якому відповідач просить: визнати протиправними дії ТОВ «Факторинг Партнерс» в частині нарахування відсотків за користування кредитом в порушення пункту 3.1 кредитного договору.
03.11.2025 року від позивача надійшли заперечення проти прийняття зустрічного позову.
Ухвалою суду від 03.11.2025 року прийнято до спільного розгляду зустрічний позов, призначено підготовче засідання на 20.01.2026 року.
05.11.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій вказує, що згідно з п. 4 Кредитного договору, фіксована процентна ставка складає 2 ; від непогашеної суми кредиту за кожен день користування. Проценти нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку. Згідно з п. 14 Кредитного договору, позичальник має право пролонгувати договір на строк, що встановлений у п. 2 кредитного договору. Згідно з п. 11 Кредитного договору, якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до п. 14 Договору, у випадку неповернення суми кредиту у строк, встановлений п. 2 Кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 2 % за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту. У пункті 6.1 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказано, що за користування кредитом позичальнику нараховуються, а позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в кредитному договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту до дня погашення заборгованості. Згідно п. 7.3 Правил, для використання права пролонгувати Договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Після отримання кредитодавцем відповідних коштів, договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Отже, пролонгація договору здійснюється кожного разу після внесення позичальником платежу в розмірі нарахованих відсотків за користування кредитом. 31.03.2021 року позичальник сплатив суму процентів в розмірі 6300 грн., а тому договір було автоматично пролонговано. З 01.04.2021 по 21.04.2021 року нараховувались відсотки за правомірне користування кредитом в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом. З 22.04.2021 року позичальник перестала здійснювати платежі, і тому їй нараховувались відсотки на підставі п. 11.1 кредитного договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 2 % за кожен день користування кредитом до 19.06.2021 року. З 09.11.2021 по 23.02.2022 року нараховані 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та втрати від інфляції.
03.12.2025 року від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просить відмовити у зустрічному позові з підстав, викладених у відповіді на відзив.
20.01.2026 року судове засідання не відбулось через відсутність в суді електроенергії, справа призначена на 10.03.2026 року.
10.03.2026 року суд закрив підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 14.04.2026 року.
20.03.2026 року від відповідача надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, заявлених позивачем. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав позову з викладених у ньому підстав.
В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову в частині нарахування процентів, просив задовольнити зустрічний позов. 
Після дослідження доказів, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову, та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, виходячи із такого.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 11.03.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та Відповідачем ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір №0646-3253, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 15000,00 грн. строком на 21 день, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2 % за кожен день користування кредитом, що складає 6300 грн.
Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https://creditkasa.ua).
Отримання Відповідачем кредитних коштів в розмірі 15 000,00 грн. підтверджено довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів в системі LiqPay за номером на картковий рахунок, зазначений Відповідачем, що Відповідачем не оспорюється.
Згідно з п. 14 Кредитного договору, позичальник має право пролонгувати договір на строк, що встановлений у п. 2 Кредитного договору, на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами. На строк пролонгації процентна ставка складає 2 % від неповерненої суми Кредиту.
Згідно з п. 11 Кредитного договору, якщо кредитний договір не було пролонговано відповідно до п. 14 Договору, у випадку неповернення суми кредиту у строк, встановлений п. 2 Кредитного договору, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування чужими грошовими коштами за ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 2 % за кожен день фактичного користування відповідною частиною суми кредиту по дату фактичного повернення всієї суми кредиту. 
У пункті 6.1 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказано, що за користування кредитом позичальнику нараховуються, а позичальник повинен сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, який зазначено в кредитному договорі. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом відповідно до умов договору. 
Згідно з п. 7.3 Правил, для використання права пролонгувати Договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Після отримання кредитодавцем відповідних коштів, договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Отже, пролонгація договору здійснюється кожного разу після внесення позичальником платежу в розмірі нарахованих відсотків за користування кредитом.
Відповідно до розрахунку заборгованості встановлено, що 31.03.2021 р. відповідач сплатила 6300 грн. нарахованих відсотків.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 09.11.2021 року, Відповідачу нарахована заборгованість в загальному розмірі 39486,90 грн., з яких: 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 23700,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 654,39 грн. - втрати від інфляції, 131,94 грн. - 3 % річних.
28.10.2021 року між ТОВ Укр кредит фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено Договір факторингу № 01/10/21, відповідно до умов якого Позивач отримав право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, відповідачем не надано.
Водночас, заявлена Позивачем до стягнення сума процентів значно перевищує суму процентів, яка передбачена умовою договору позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. 
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п. 54).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 наголошено, що у постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (пункти 6.22, 6.28).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 р. у справі № 703/2718/16 вказано, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобовязання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.22)).
Суд зазначає, що у кожному конкретному випадку необхідно з`ясовувати справжню правову природу нарахованих за договором відсотків, чи є вони процентами за користування кредитом або мірою відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Хоча у пункті 11 Кредитного договору встановлено обов`язок позичальника сплачувати проценти на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України поза межами строку кредитування, водночас, зі змісту пунктів 6.1, 7.3 Правил слідує, що такі проценти фактично сплачуються за користування кредитом, а тому не є мірою відповідальності, передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
Крім того, суд звертає увагу, що такі проценти встановлені в розмірі процентів за користування кредитом, що не узгоджується із компенсаторним характером процентів річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
Тому, на переконання суду, позивач нарахував відповідачу проценти за користування кредитом поза межами строку правомірного користування кредитом, однак наявності законних підстав для цього не довів.
Отже, такі проценти стягненню не підлягають.
Надаючи оцінку доводам зустрічного позову, суд зазначає таке.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18).
На переконання суду, визнання протиправними дій позивача щодо нарахування процентів за кредитним договором не є ефективним способом захисту у цих правовідносинах, оскільки не може призвести до відновлення прав, та зводиться до незгоди із доводами позову. Викладені у зустрічному позові доводи, одночасно викладені у відзиві на позов, їм була надана оцінка судом, що є достатнім для захисту прав відповідача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 22086,33 грн.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 1356,54 грн., а судові витрати Відповідача відшкодуванню не підлягають, у зв`язку з відмовою у зустрічному позові.
Також, Позивачем заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу в сумі 13000,00 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження надання правової допомоги Позивачем надано суду: договір №02-07/2024 від 02.07.2024 року про надання правничої допомоги між ТОВ «Факторинг Партнерс» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявка на надання юридичної допомоги; витяг з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 30.06.2025, в якому викладені надані послуги, а саме: складання позовної заяви - 9000,00 грн., 2 год.; надання усної консультації з вивченням документів - 4000,00 грн.
З урахуванням предмету позову і складності справи, суд вважає обґрунтованим розмір правничої допомоги в розмірі 9000,00 грн. за складання позову, а в іншій частині заявлена сума не підтверджена. 
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог - у розмірі 5040 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 530, 551, 611, 616, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за кредитним договором №0646-3253 від 11.03.2021 року в загальному розмірі 22086 грн. 33 коп., з яких: з яких: 15000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 6300,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 654,39 грн. - втрати від інфляції, 131,94 грн. - 3 % річних.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» про визнання протиправними дій щодо нарахування відсотків - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судові витрати в загальному розмірі 6396 грн. 54 коп., з яких: сума судового збору - 1356,54 грн., витрати на правничу допомогу - 5040,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Є.В. Діденко