Справа № 761/11117/26
Провадження № 3/761/3036/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мєлєшак О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту внутрішньої безпеки НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебував на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, маючи спеціальне звання «майор поліції» та будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» 1 ч, 1 ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон) в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 29.01.2026 о 12 год. 37 хв. шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні правопорушення, зазначив, що не мав умислу не подавати декларацію.
Прокурор Дяченко В. уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного із корупцією. 
Суд, заслухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. 
Як встановлено судом, на підставі наказу від 29.04.2016 № 395 о/с Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_1 призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно- правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Таким чином, старший дільничний офіцер поліції сектору превенції зідділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідальності пдловідно до Примітки до ст. 172-6 КУпАП, і він зобов`язаний виконувати з имоги Закону.
У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - :соби, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини грілої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію гідповідно до цього Закону.
Відповідно до наказу від 09.12.2025 №2224 о/с Головного управління іаціональної поліції у м. Києві старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_1 звільнено з 12.12.2025 зі служби в поліції згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію, лише 29.01.2026 о 12 год 37 хв, а отже не своєчасно.
У відповідності до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стаття 33 КУпАП обумовлю, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд визнає визнання ним своєї провини. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в діях останнього будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації установлено не було. 
Такі обставини, на думку судді, суттєво знижують суспільну шкоду адміністративного проступку ОСОБА_1 .
Зазначене правопорушення в даному випадку не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.
За змістом статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому, зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення ,а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.
Частина 2 статті 284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, а саме: конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, визнання своєї провини та щире каяття у вчиненому, з урахуванням даних, що характеризують його особу, відсутності суспільної шкідливості діяння, вважаю можливим застосування до останнього положень статті 22 КУпАП, звільнення його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 9, 22, 33-35, ч.1 ст. 172-6, 251, 280, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
На підставі статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: