Справа № 644/12289/25 
Провадження № 3/644/225/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
12 травня 2026 р. м.Харків
Індустріальний районний суд міста Харкова у складі :
головуючого судді - Попової В.О., 
за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,
особи, яка притягується до адміністративної 
відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягується до 
адміністративної відповідальності - адвоката Арестової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в:
13 грудня 2025 року об 11 годині 36 хвилин водій ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Харківський шлях, 1 в с-ще Шевченкове Куп`янського район Харківської області, керував транспортним засобом Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. 
За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2025 серії ААД № 913954 за ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі зазначено, що проводилась відеофіксація на б/к 1113001212216.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Арестова І.В. просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 чт. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .. Мотивувала свої доводи аналогічно викладеному в письмовому клопотанні вх. №5807/26Вх від 17.02.2026.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав позицію захисника, просив провадження по справі закрити. Пояснив, що відеозапис з бодікамер, наявний в матеріалах справи, є інсценуацією, оскільки перед відеозаписом події мало місце спілкування з працівниками поліції, які сказали йому діяти певним чином, щоб уникнути повідомлення командування та негативних наслідків для нього. Оскільки він вперше в такій ситуації, він погодився. Внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Суд, вислухавши ОСОБА_1 , захисника - адвоката Арестову І.В., дослідивши матеріали справи та відеозапис, доходить наступного.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 свої вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його провина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 913954, складеним у відношенні ОСОБА_1 13.12.2025 уповноваженою державою особою. В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що випив банку пива (0,5) напередодні (а.с. 1);
- направленням ОСОБА_1 на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Шевченківська ЦРЛ» Шевченківської селищної ради від 13.12.2025 об 11 год 37 хв (а.с. 2);
- відеозаписом з відеорегістратора з подією за участю ОСОБА_1 .
Як вбачається з довідки начальника сектору адміністративної практики Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області Прутської М., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія НОМЕР_3 у ТСЦ 5149 (а.с. 11).
Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913954 від 13.12.2025, в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП. 
При розгляді адміністративного матеріалу, суд досліджує протокол про адміністративне правопорушення в сукупності з іншими доказами, які додані до нього та містяться в матеріалах справи. 
Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувався, що свідчить про відсутність незгоди з діями працівників поліції під час складання ними протоколу та в свою чергу свідчить про умисність його дій та усвідомлення протиправного характеру своїх дій.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів та доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисником суду не надано. 
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.
Суд при розгляді адміністративного матеріалу не бере до уваги окремі докази, а дає оцінку як кожному доказу окремо, так й в сукупності.
З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ААД № 913954 від 13.12.2025 складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. 
Суд звертає увагу, що правопорушник притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за фактом порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду, відтак його вина полягає у порушенні обов`язку пройти на вимогу працівника поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а факт реального перебування чи неперебування його в стані алкогольного сп`яніння у той день на кваліфікацію даного адміністративного правопорушення не впливає.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Об`єктивною стороною адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Що стосується доводів сторони захисту про те, що протокол був складено без участі військової служби правопорядку або представників командування, що є істотним порушенням процедури реагування щодо військовослужбовця, то суд не вбачає таких порушень з огляду на наступне.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913954 від 13.12.2025, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, яким складався зазначений протокол у відношенні ОСОБА_1 , зазначено декілька ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, що давало підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння під час складання адміністративного протоколу.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч.1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах
За змістом ст.266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Також, відповідно до ст.266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Отже, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Відповідно, порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України, які керують транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснюється в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, який проводить працівники Національної поліції.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» одним із завдань Служби правопорядку є забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів, контроль за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України
Вимогами п. 2 ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що водії військових транспортних засобів зобов`язані виконувати передбачені законом вимоги поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
В такому разі водій має підтвердити зазначене відповідними документами. Навіть і тоді, зазначене не обумовлює не виконанням водієм військового транспортного засобу вимог, передбачених ч.2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» щодо виконання законних вимог поліцейського.
Як вбачається з матеріалів провадження та відеозапису, 13.12.2025 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Touran, номерний знак НОМЕР_2 по вул. Харківський шлях, 1 в с-ще Шевченкове Куп`янського район Харківської області, тобто поза межами військової частини.
Разом з цим, будь-яких повідомлень про те, що він виконує невідкладне відповідне бойове завдання працівникам поліції він не висловлював, будь-яких доказів на підтвердження цього суду не надав. 
За таких обставин посилання щодо того, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем і що огляд на стан сп`яніння мав бути проведений за участю військової служби правопорядку або представником командування, є суб`єктивним та необґрунтованим.
Поряд із цим, у пункті 1 ч.1 ст.255 КпАП України зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КпАП України), у зв`язку з чим працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Отже, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні залучатись, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту з цього приводу є безпідставними.
Доводи сторони захисту про те, що при складанні відносно ОСОБА_1 адміністративного матеріалу його було введено в оману, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і відеозапис з б/к поліцейського не відповідають дійсності суд сприймає критично, оскільки це спростовується встановленими судом обставинами та дослідженими судом доказами, зокрема з відеозапису події, вбачається, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, та безумовно підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місті зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. 
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано. 
Доводи сторони захисту щодо відсутності цільного фрагменту відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом також визнаються безпідставними, оскільки з переглянутого запису просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 13.12.2025 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .
Суду має бути наданий відеозапис, який містить докази, на підтвердження наведених в протоколі обставин, а не відеозапис всіх подій, які мали місце під час спілкування поліцейських з правопорушником. При цьому, відсутність одного чи декількох відео файлів, ніяким чином не можуть впливати на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин справи та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки наявні в матеріалах справи відеозаписи повністю узгоджуються з обставинами справи та наявним в справі доказами. Наданий суду відеозапис є вичерпно інформативним, належним та допустимим доказом, отриманим у встановленому законом порядку, дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер.
Окрім того, наявних відео файлів цілком достатньо для досягнення цілей, регламентованих у п. 1.4.5 Інструкції.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів ОСОБА_1 , його захисником не надано. 
На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи адвоката Арестової І.В., ОСОБА_1 щодо підстав для закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки встановлені судом обставини та досліджені судом докази, зокрема: зміст відеозаписів обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в закладі охорони здоров`я КНП «Шевченківська ЦРЛ» Шевченківської селищної ради відмовився, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції. 
Зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі – ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 913954 від 13.12.2025 у відношенні ОСОБА_1 складений саме за відмову останнього на вимогою поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовується наявними в матеріалах справи доказами і його твердження суд розцінює як лінію захисту з тим, щоб уникнути адміністративну відповідальність.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 , характеризуючи його відомості, надані суду, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 283-285 КУпАП
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в особі Державної Судової Адміністрації України (отримувач коштів – ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106 у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст. ст. 307, 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Харкова.

Суддя В.О. Попова