СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2026 року Справа № 480/2299/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області, 3-я особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
25 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 22 травня 2023 року уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно пункту 1 якого продавець передає (продає) у власність, а покупець приймає (купує) по даному договору житловий будинок та земельну ділянку, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 5924788700:01:002:1289, площею 0,0124 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Вищевказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу - Нагорною Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 2032 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - індексний номер 330927515 від 02.05.2023 року - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 769656959247.
02 лютого 2024 року позивач звернувся до Відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) про що отримав відмову у вчиненні дій у зв`язку із наявністю в ДРРП відомостей про обтяження житла. 
Відповідно до інформаційної довідки: 370327590 від 19 березня 2024 року було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав наявний помилковий розділ на ім`я ОСОБА_2 з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 769613459247, де вказано тип об`єкта: садовий будинок та адреса: АДРЕСА_1 , хоча ані такого об`єкту нерухомого майна, ані будівельної адреси фактично не існує.
Також в розділі Актуальна інформація про реєстрацію обтяжень наявний запис № 51969537 зареєстрований 03 жовтня 2023 року, документи подані для державної реєстрації: акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, серія та номер: 162, виданий 02.10.2023 року, видавник: Головне управління ДПС у Сумській області, вид обтяження: податкова застава, боржник: ОСОБА_2 .
При цьому, 14 січня 2016 року ОСОБА_4 уклала із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу садового будинку, за яким придбала у власність садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,0124 га, яку надано для індивідуального садівництва, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданим Управлінням Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області 13.01.2016 року за № НВ-5902717592016, кадастровий номер земельної ділянки 5924788700:01:002:1289.
Вищевказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області - Степаненко Т.І., зареєстровано в реєстрі за № 18 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - індексний номер 51780888 від 19.01.2016 року - реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 769656959247.
Також, 14.01.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 5924788700:01:002:1289, який також був посвідчений приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області - Степаненко Т.І., зареєстровано в реєстрі за № 21 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - індексний номер 51781875 від 19.01.2016 року.
В подальшому ОСОБА_5 було подано пакет документів до Сумської міської ради для присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна та для зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5924788700:01:002:1289 та зміни типу об`єкту нерухомого майна, що на ній розташований, а саме переведення садового будинку в жилий.
Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82979035 від 21.03.2017 року садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було переведено у житловий будинок, площі не змінились.
Таким чином, податковий орган відповідно до акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави № 162 від 02.10.2023 року (номер запису обтяження: 51969537 від 03.10.2023 року) безпідставно наклав податкову заставу на майно, власником якого є позивач. 
За наведених обставин позивач просить визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області, які полягали у включенні до акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави № 162 від 02.10.2023 року (номер запису обтяження: 51969537 від 03.10.2023 року) нерухомого майна: садовий будинок, загальною площею 92,2 кв.м (житлова площа: 39,4 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідача виключити з акту опису майна № 162 від 02.10.2023 року та вчинити дії щодо виключення відповідного запису з Державного реєстру обтяжень (номер запису обтяження: 51969537 від 03.10.2023 року, тип обтяження: податкова застава) нерухомого майна: садовий будинок, загальною площею 92,2 кв.м (житлова площа: 39,4 кв.м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, просив у позові відмовити, зазначивши, що 14.01.2016 ОСОБА_6 вчинила правочин (уклала договір купівлі продажу) вищевказаного нерухомого майна з ОСОБА_2 .
У зв`язку із наявністю податкового боргу у ОСОБА_7 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) та на виконання ст.89 ПК України. Головним управлінням ДПС у Сумській області проведено опис майна у податкову заставу відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та складено акт опису від 02.10.2023 № 162. 
Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених п. 93.1 ст. 93 Кодексу. 
Оскільки жодна із умов, визначених чинним законодавством станом на 10.04.2024 не виконана, Головне управління ДПС у Сумській області не має правових підстав визначених ПК України для звільнення активів ОСОБА_2 зазначених в акті опису майна від 02.10.2023 №162 з податкової застави.
Відомості щодо припинення речового права на вказану нерухомість ОСОБА_2 у контролюючого органу відсутні.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що 02.10.2023 податковим керуючим ГУ ДПС у Сумській області Олійниковою Ганною на підставі рішення заступника начальника ГУ ДПМ у Сумській області від 11.08.2023 про опис майна у податкову заставу проведено опис майна ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про що складений Акт опису майна №162. До вказано Акту, серед іншого, включено майно у вигляді садового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Дії податковго органу, які полагать у включенні вказаного майна до акту опису, суд вважає протиправними, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституиією та законами України: 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно: 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропориійно, зокрема з дотриманням необхідного балансу міоїс будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ие рішення (дія): 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституиією та законами України. 
Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст. 22 Конституції України). 
Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. 
Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до п. 89.2 статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Згідно приписів п. 91.3 ст. 91 ПК України податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.
Відповідно до розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 N 586 (далі – Порядок №586), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу, яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу. Повноваження щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, покладаються на податкового керуючого ( пункти 1,2 розділу ІІ).
Пунктами 5, 6 передбачено, що до акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». 
Відповідно до пункту 10 розділу ІІ якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша за суму податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу в повному обсязі.
Опис майна може бути проведено за інформацією, документами і матеріалами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що при вчиненні дій, пов`язаних з описом майна саме на податковий орган в особі податкового керуючого покладений обов`язок встановити правовий зв`язок платника податків, який має податковий борг, з майном, що включається в Акт опису. 
Як вбачається із змісту заперечень податкового орану, включаючи садовий будинок, загальною площею 92,2 кв.м (житлова площа: 39,4 кв.м), що знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, Червоненська сільська рада, «Рось» товариство забудовників житлового масиву» об`єднання громадян, провулок Льотний, будинок 18/2, відповідач керувався лише інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного режєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів ( а.с.56-59). Проте, податковим органом залишено поза увагою ту обставину, що пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено за частковим співпадінням. Відтак, надана пунктом 10 Порядку №586 податковому органу можливість проведення опису майна за інформацією державних органів які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів) не звільняє податковий орган від обв`язку ретельної перевірки майного стану платника податків. Тим більше, після звернення позивача до ГУ ДПС у Сумській області 01.03.2024 ( а.с.22), інформація щодо власності платника податків мала бути більш детально перевірена податковим органом. 
Щодо помилок, допущених при державній реєстрації речових прав, суд вважає за нгеобхідне наголосити на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 
Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. 
У рішенні ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04, пункт 70) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він зазначив, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. 
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що порушене право позивача має бути відновлене шляхом зобов`язання податкового органу вчинити дії щодо виключення з акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, а саме: садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було переведено у житловий будинок. 
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області суму судового збору в розмірі 1211,20грн. сплаченого при поданні позовної заяви згідно квитанції ( а.с.41).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДРПОУ 43995469, вул.Іллінська,13, м.Суми, 40009), 3-я особа ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області, які полягали у включенні до акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави, нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , а саме: садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було переведено у житловий будинок. 
Зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області вичнити дії по виключенню з акту опису майна, на яке поширюється право податкової застави №162 від 02.10.2023, нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , а саме: садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було переведено у житловий будинок. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн в рахунок відшкодування судових витрат. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах