ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 
м. Київ

справа № 620/14777/23
адміністративне провадження № К/990/36276/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Соколова В.М.,  Загороднюка А.Г., 
розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників у суді касаційної інстанції справу № 620/14777/23
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року (головуючий суддя Непочатих В.О.),
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року (колегія суддів у складі: головуючого судді - Кучми А.Ю., суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.),
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їхнє обґрунтування
1. В жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач, В/ч НОМЕР_1 ), в якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незбереження позивачу грошового забезпечення під час перебування у відпустці у зв`язку з хворобою, проходженням ВЛК та звільненням від виконання службових обов`язків через хворобу, у період з 17.02.2023 по 28.03.2023, в частині додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, яка на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців;
1.2. зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (В/ч НОМЕР_1 ) виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення під час перебування у відпустці у зв`язку з хворобою, проходженням ВЛК та звільненням від виконання службових обов`язків через хворобу, у період з 17.02.2023 по 28.03.2023, в частині додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн, яка на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у незбереженні за ним під час відпустки у зв`язку з хворобою, проходженням ВЛК та звільненням від виконання службових обов`язків через хворобу грошового забезпечення у вигляді додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн, яка є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
3.  ОСОБА_1  призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, до ІНФОРМАЦІЯ_2 (В/ч НОМЕР_1 ).
4. Згідно з наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (В/ч НОМЕР_1 ) від 20.02.2023 № 39-ВВ, позивач звільнений від виконання службових обов`язків через хворобу з 17.02.2023 по 20.02.2023 проходив ВЛК в Головному військово-медичному клінічному центрі Держприкордонслужби.
5. Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 20.02.2023 № 443 травма, отримана позивачем (закритий перелом проксимальної частини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, пошкодження медіального зв`язково-капсульного комплексу лівого гомілково-ступеневого суглоба), «ТАК, пов`язана з проходженням військової служби», потребує відпустки за станом здоров`я 30 календарних днів (а.с. 8).
6. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (В/ч НОМЕР_1 ) від 20.02.2023 № 39-ВВ старшому сержанту ОСОБА_1 надана відпустка тривалістю 30 календарних днів з 21.02.2023 по 22.03.2023.
7. Наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (В/ч НОМЕР_1 ) від 24.03.2023 № 59 ВВ та від 29.03.2023 № 61-ВВ старший сержант ОСОБА_1 звільнений від виконання службових обов`язків через хворобу з 24.03.2023 по 26.03.2023 та з 27.03.2023 по 28.03.2023.
8. Згідно з довідкою В/ч НОМЕР_1 від 24.01.2024 № 31 позивачу виплачувалося грошове забезпечення за лютий 2023 року в розмірі 41061,99 грн, за березень 2023 року в розмірі 26175,50 грн (а.с. 38).
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
9. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2024, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2024, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
9.1. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 у справі № 620/2106/23 (https://reestr.court.gov.ua/Review/113154522) встановлено, що відповідно до копії акта № 02-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (прим. № 2, форма Нвс-1), причиною нещасного випадку є особиста необережність старшого сержанта ОСОБА_1 під час пересування пішки. 
9.2. Враховуючи, що отримана позивачем травма не пов`язана із захистом Батьківщини, а пов`язана з проходженням військової служби, а пунктом 12 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби прямо передбачено, що додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, які перебувають у відпустках (крім тих, що надаються для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії) за час перебування у відпустках, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), за період з 17.02.2023 по 28.03.2023.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
10. Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із цією касаційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
10.1. Ця касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 у взаємозв`язку з пунктом 12 Порядку № 36.
10.2. На обґрунтування підстав касаційного оскарження за вказаним пунктом касатор вважав висновки судів попередніх інстанцій щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 у взаємозв`язку з пунктом 12 Порядку № 36 хибними, оскільки, з його погляду, пункт 1 Постанови № 168 регулює додаткову виплату військовослужбовцям, які приймають участь у бойових діях та заходах національної безпеки, а пункт 12 Порядку № 36 визначає отримання ними додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, під час перебування у відпустці для лікування травм, контузій та поранень, отримання яких пов`язане із захистом Батьківщини.
10.3. Водночас, за доводами касаційної скарги, жоден із зазначених пунктів не регулює правовідносини щодо виплати додаткової винагороди у розмірі до 30000,00 грн під час перебування військовослужбовців у відпустці для лікування травм, контузій, поранень, які отримані під час виконання обов`язків військової служби. Натомість пунктом 11 Порядку № 36 передбачено, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців.
10.4. Отже, на переконання касатора, вказана норма є відсильною до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби (далі - Інструкції № 558), за змістом якої одноразові додаткові види грошового забезпечення включаються до складу грошового забезпечення військовослужбовця, а тому на підставі пункту 10 вказаної Інструкції військовослужбовцю, який має право на відпустку із збереженням грошового забезпечення (в тому числі відпустки у зв`язку з хворобою для лікування), грошове забезпечення виплачується за весь період такої відпустки.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (суддя-доповідач - Єресько Л.О., суддів Губської О.А., Мартинюк Н.М.) від 13.03.2024 відкрито касаційне провадження за цією касаційною скаргою.
12. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025, який здійснено на підставі розпорядження заступника Керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 14.11.2025 № 1444/0/78-25 (у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють розгляд судової справи, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Губської О.А. та у зв`язку з відпусткою судді Мартинюк Н.М., які входять до складу постійної колегії суддів) з метою дотримання строків розгляду справи визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 29.04.2026 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до вимог статей 340 та 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи
14. Не погодившись із доводами касаційної скарги В/ч НОМЕР_1 подала до Суду письмовий відзив, за змістом якого просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
14.1. В/ч НОМЕР_1 наголосила на тому, що підпунктом 7 пункту 12 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 26.01.2023 № 36, прямо передбачено, що додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, які перебувають у відпустках (крім тих, що надаються для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько експертної, медичної) комісії), - за час перебування у відпустках. 
Висновки Верховного Суду, оцінка висновків судів попередніх інстанцій, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
15. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
16. Водночас суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
17. Частиною третьою статті 341 КАС України визначено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, зокрема, у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
18. Надаючи оцінку оскаржуваним судовим рішенням у межах доводів касаційної скарги за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
19. Спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою військовослужбовцю, який проходить службу в Держприкордонслужбі, додаткової винагороди у розмірі до 30000,00 грн, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, за період з 17.02.2023 по 28.03.2023, у якому він був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з перебуванням на лікуванні травми, не пов`язаної із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
20. За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV (у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби.
21. Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Держприкордонслужби визначаються законодавством.
22. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
23. У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
24. Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
25. Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
26. Держприкордонслужба входить до структури Міністерства внутрішніх справ України.
27. Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, визначаються Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306.
28. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан. 
29. Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. 
30. Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України. 
31. Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
32. На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
33. Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби) […]. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
34. У Постанові № 168 Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, підстави та розмір додаткової винагороди, однак не визначив порядку та умов реалізації цитованих приписів указаної постанови щодо виплати означеної додаткової винагороди.
35. З огляду на те, що конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, Кабінет Міністрів України постановою від 07.07.2022 № 793, доповнив Постанову № 168 пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, , передбачених цією постановою, визначаються «керівниками відповідних міністерств та державних органів».
36. Згодом пункт 1 Постанови № 168 був змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 217, від 22.03.2022 № 350, від 01.04.2022 № 400, від 01.07.2022 № 754, від 07.07.2022 № 793, від 20.01.2023 № 43 та інш.
37. Зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 (яка, набирає чинності з дня її опублікування [19.07.2022] та застосовується з 24.02.2022) у пункті 1 [Постанови № 168]: « 1) в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць».
38. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 (набрала чинності 02.04.2022 та застосовується з 24.02.2022) пункт 1 Постанови № 168 доповнено, серед іншого, абзацами такого змісту:
«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)».
39. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43, яка набрала чинності з 21.01.2023, до пункту 1 Постанови № 168 внесено зміни, які допускали більшу диверсифікацію розміру додаткової грошової винагороди, а пункт 2-1 Постанови № 168 викладено в такій редакції: «2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000,00 грн».
40. На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252, затверджено «Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі - Порядок № 36).
41. Порядок № 36 діяв з 01.02.2023 та втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ від 01.09.2023 № 726, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1543/40599, яким замість нього затверджені Особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, що із змінами та доповненнями діють і дотепер.
42. Пунктом 11 Порядку № 36 визначено, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців.
43. Помилковими є доводи касаційної скарги в тій частині, що вказана норма є відсильною до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби (далі - Інструкції № 558), за змістом якої одноразові додаткові види грошового забезпечення включаються до складу грошового забезпечення військовослужбовця, а тому, з погляду касатора, означена додаткова винагорода має бути включена до грошового забезпечення військовослужбовця, який має право на відпустку із збереженням грошового забезпечення (в тому числі відпустки у зв`язку з хворобою для лікування за весь період такої відпустки) на підставі пункту 10 вказаної Інструкції.
44. Інструкція № 558 не врегульовує питання виплати додаткової винагороди, передбаченої на час воєнного стану Постановою № 168. Як було зазначено Судом вище, на виконання пункту 2-1 Постанови № 168 Міністерством внутрішніх справ затверджено Порядок № 36, яким визначено механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168.
45. Протягом періоду з 17.02.2023 по 28.03.2023 спірні правовідносини регулювалися Постановою № 168 та Порядком № 36. 
46. Підпунктом 1 пункту 2 Порядку № 36 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткова винагорода згідно з Постановою № 168 виплачується у розмірі до 30000,00 грн військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:
у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;
у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;
із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
47. Отже, з 01.02.2023 виплата додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн відповідно до Постанови № 168 передбачена лише для військовослужбовців, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань), зміст яких конкретизовано у підпункті 1 пункту 2 Порядку № 36.
48. Облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин (пункт 5 Порядку № 36).
49. Пунктом 9 Порядку № 36 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, включаються військовослужбовці, зазначені в підпункті 3 пункту 2 цього Порядку, у тому числі ті, які перебувають у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.
50. Пунктом 12 Порядку № 36 обумовлені випадки, коли додаткова винагорода не виплачується військовослужбовцям, зокрема тим, які перебувають у відпустках (крім тих, що надаються для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії), - за час перебування у відпустках (підпункт 7).
51. Процитованими нормами означених нормативно-правових актів не передбачено права військовослужбовців на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 30000 грн за час лікування захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби. 
52. Виключенням є випадки перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, за виконання яких пунктом 1 Постанови № 168 передбачено додаткову винагороду у розмірі до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
53. За обставинами цієї справи відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії від 20.02.2023 № 443 травма, отримана позивачем (закритий перелом проксимальної частини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, пошкодження медіального зв`язково-капсульного комплексу лівого гомілково-ступеневого суглоба), «ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
54. Водночас рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 у справі № 620/2106/23 (https://reestr.court.gov.ua/Review/113154522) встановлено, що відповідно до копії акту № 02-23 про нещасний випадок, що стався з військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби (прим. № 2, форма Нвс-1), причиною нещасного випадку є особиста необережність старшого сержанта ОСОБА_1 під час пересування пішки.
55. Отже, звільнення позивача від виконання службових обов`язків через хворобу з 17.02.2023 по 20.02.2023 (на час проходження ВЛК в Головному військово-медичному клінічному центрі Держприкордонслужби), перебування позивача у відпустці тривалістю 30 календарних днів з 21.02.2023 по 22.03.2023 у зв`язку з лікуванням отриманої травми, а також звільнення позивача від виконання службових обов`язків через хворобу з 24.03.2023 по 26.03.2023 та з 27.03.2023 по 28.03.2023 не підпадає під виняток, який надавав би йому право на отримання додаткової винагороди відповідно до абзаців 6-8 Пункту 1 Постанови № 168 (у редакції Постанови № 400 із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 та від 20.01.2023 № 43) та пунктом 9 Порядку № 36.
56. За наведених обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивач не набув права на додаткову грошову винагороду із розрахунку 30000,00 грн на місяць за період з 17.02.2023 по 28.03.2023, а тому дійшли мотивованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
57. На підставі викладеного, Суд констатує, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
58. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
59. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
60. З огляду на результат касаційного розгляду справи, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько В.М. Соколов   А.Г. Загороднюк