ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/13342/23 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Осіпової О.О.,
суддів: Златіна С.В., Кравченка Є.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А : 

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 14.05.2022 по 21.05.2022, з 01.03.2023 по 10.03.2023, з 11.03.2023 по 12.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 14.05.2022 по 21.05.2022, з 01.03.2023 по 10.03.2023, з 11.03.2023 по 12.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом спірного періоду приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, внаслідок чого набув право на виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Однак відповідачем не було нараховано та виплачено йому додаткову винагороду в розмірі 100 000,00 грн пропорційно часу участі.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2024р. у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2025 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 05.11.2025 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2025 року скасовано, а справу № 620/13342/23 направлено на новий судовий розгляд до Чернігівського окружного адміністративного суду.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 14.05.2022 по 21.05.2022, з 01.03.2023 по 10.03.2023, з 11.03.2023 по 12.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 14.05.2022 по 21.05.2022, з 01.03.2023 по 10.03.2023, з 11.03.2023 по 12.03.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що позивач протягом спірних періодів приймав безпосередню участь у бойових діях або заходах у складі в/ч НОМЕР_1 , тому набув право на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. Разом з тим, відповідно до довідки про грошове забезпечення від 02.05.2023 №114 грошова винагорода відповідачем у повному розмірі не виплачена.
Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та винесене без з`ясування всіх обставин справи, а також без надання їм належної правової оцінки, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо виконання позивачем у спірному періоді безпосередніх бойових дій чи заходів із безпосередньої відсічі і стримуванні збройної агресії в період перебування в районах ведення бойових дій.
Виконання цих заходів не підтверджується відомостями з журналу бойових (службово-бойових) дій, оскільки в ньому зазначено лише виконання службових обов`язків (виконання певних завдань) позивачем у певну кількість днів, а не виконання ним певних дій (бойового ураження, ведення бою тощо) з відсічі збройній агресії рф відповідно до наказів Адміністрації Держприкордонслужби України №392, №628, оскільки в журналі службово-бойових дій зазначено: «Воздушних цілей, БпЛА, десанту ворога не зафіксовано».
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026р. провадження за апеляційною скаргою було відкрите та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
У встановлений судом строк відзиву на апеляційну скаргу від позивача та не надходило. 
Враховуючи, що від учасників справи не надійшло клопотань про розгляд справи за їх участі, розгляд справи вирішено проводити у порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії -оператор 1 зенітно-артилерійської групи прикордонної ракетно-артилерійської прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до інформації, відображеної у витягах, з журналу службово-бойових дій, у період з 14 травня 2022 року до 21 травня 2022 року позивач у складі мобільної вогневої групи виконував завдання на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зі знищення засобів повітряного нападу противника, десанту ворога в повітрі, відбиття ДРГ. Завдання виконано. Втрат серед особового складу, озброєння та військової техніки немає. Повітряних цілей, БпЛА, десанту, ДРГ ворога не зафіксовано.
Разом з цим у період з 01 березня 2023 року до 10 березня 2023 року позивач виконував службові завдання: забезпечення прикриття роботи відділення протидії безпілотним повітряним суднам; забезпечення прикриття штатного виробу «Нота» (вид наряду ВДР, МВГ, Резерв), а з 11 березня 2023 року до 12 березня 2023 року: забезпечення прикриття штатного виробу.
Внаслідок невиплати відповідачем за спірний період додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн., позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Оцінюючі висновки суду першої інстанції на предмет їх відповідності нормам матеріального та процесуального права, та, перевіряючи повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та триває досі.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови №168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази від 31.03.2022 №164-АГ та від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України» від 28.02.2022 №168 (далі - Накази №164-АГ та №392-АГ), пунктом 1 яких передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно із пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).
При цьому, згідно із окремим дорученням Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29 визначено термін «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених, заходів».
Так, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі бойові дії або заходи)» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка(який) веде воєнні(бойові) дії у складі діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних(бойових)дій;
бойових(спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових(спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, утому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) підчас перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ(сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ(сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань зведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
завдань зведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Відповідно до пункту 4 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.
У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.
У підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Надати право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, починаючи з 24 лютого 2022 року.
Пунктом 14 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 передбачено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022).
Таким чином, безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.
При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається довідка про дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах.
Крім того, Пунктом 2 Наказу № 164-АГ від 31 березня 2022 року № 164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" розкрито зміст терміну "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи), а нормою абзацу 7 пункту 3 Наказу №164-АГ передбачено, що з метою підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надають останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Форма довідки затверджена додатком № 1 до Наказу №164-АГ.
Натомість Накази №392-АГ та №628-АГ змінили підхід до визначення «безпосередньої участі» військовослужбовців у бойових діях, звузивши та конкретизувавши критерії до певних видів бойових завдань порівняно з наказом №164-АГ, який діяв до 01 липня 2022 року.
При цьому хоч перелік документів для підтвердження участі у бойових діях залишився незмінним, Наказ №392-АГ увів додаткові вимоги щодо підтвердження участі у бойових діях, вимагаючи надання сукупності документів замість одного, як це було передбачено наказом №164-АГ. 
Зокрема, наказ № 392-АГ вимагає надання сукупності документів, таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та додаткової довідки за встановленою формою. Натомість наказ №628-АГ допускає альтернативність у наданні документів для підтвердження участі.
Отже, при оцінці доказів, що підтверджують право особи на додаткову винагороду, необхідно враховувати зміни, внесені наказами №392-АГ та №628-АГ, і оцінювати надані документи відповідно до їхніх вимог.
Зі матеріалів справи можна дійти висновку, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора 1 зенітно-артилерійської групи прикордонної ракетно-артилерійської прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування Військової частини НОМЕР_1 .
Отже, діяльність позивача пов`язана із виконанням бойових завдань із вогневого ураження повітряних цілей.
У телеграмі від 25 березня 2022 року №248/1298 Міністр оборони визначив, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем, зокрема, завдань із ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій, тобто саме здійснення оперативної діяльності, про яку суди зазначили в оскаржуваних рішеннях.
В якості підстав для виплати позивачу як військовослужбовцю Держприкордонслужби збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у спірні періоди були надані витяги з журналу бойових (службово-бойових) дій від 01 травня 2022 року № 10/10 гриф та з журналу бойових (службово-бойових) дій від 05 травня 2023 року №147 дск.
При цьому, у цій справі один зі спірних періодів, а саме з 14 травня 2022 року до 21 травня 2022 року, припадає саме під час дії Наказу №164-АГ, а з витягу з журналу бойових (службово-бойових) дій від 01 травня 2022 року №10/10 гриф (а.с.34-37) встановлено, що з 14.05.2022р. до 21.05.2022р. позивач у складі мобільної вогневої групи виконував завдання на ділянці відповідальності впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зі знищення засобів повітряного нападу противника, десанту ворога в повітрі, відбиття ДРГ. Завдання виконано. Втрат серед особового складу, озброєння та військової техніки немає. Повітряних цілей, БпЛА, десанту, ДРГ ворога не зафіксовано.
Виконання вказаних завдань підпадає під визначення терміну «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії", оскільки це є бойовими (спеціальними) завданнями з вогневого ураження повітряних цілей противника, виконання яких підтверджується відповідним витягом із журналу службово-бойових дій.
Тому в цій частині позовних вимог колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.
Водночас, згідно з витягом з журналу бойових (службово-бойових) дій від 05 травня 2023 року №147 дск у період з 01 березня 2023 року до 10 березня 2023 року позивач виконував службові завдання: забезпечення прикриття роботи відділення протидії безпілотним повітряним суднам; забезпечення прикриття штатного виробу «Нота» (вид наряду ВДР, МВГ, Резерв), а з 11 березня 2023 року до 12 березня 2023 року: забезпечення прикриття штатного виробу. 
З приводу цієї частини позовних вимог колегія суддів вважає необхідним відмітити, що не кожна діяльність підрозділу прикордонного загону автоматично прирівнюється до безпосередньої участі у бойових діях. Ключовими критеріями є характер завдання та місце його виконання. До того ж, періоди виплати додаткової винагороди та підхід до їх обчислення суттєво відрізняються залежно від роду військ і характеру виконуваних бойових завдань.
Колегія суддів звертає увагу, що «безпосередньою участю» позивача може вважатися виконання бойових завдань із вогневого ураження повітряних цілей. 
Тобто, підставою для визнання військовослужбовця таким, що брав «безпосередню участь», є фактичне виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей шляхом знищення засобів повітряного нападу противника.
Саме виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей є тією формою «безпосередньої участі» у бойових діях, яка охоплюється пунктом 1 Постанови № 168, а також положеннями (абзац 9 пункту 1) відповідного Окремого доручення, незалежно від району здійснення такого завдання чи складу військової частини (підрозділу).
За наявності документального підтвердження (рапорти, накази, витяги з журналів бойових дій тощо), військовослужбовець має право на виплату додаткової винагороди у підвищеному розмірі, однак така винагорода виплачується виключно за фактичне виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей.
Виконання інших завдань, не перелічених в окремому дорученні Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29, не може вважатися «безпосередньою участю», оскільки ці дії, попри свій характер бойової готовності, потребують окремого нормативного визначення та не охоплюються чинними підставами для виплати згідно з Постановою № 168.
Залучення військовослужбовця до забезпечення прикриття відділення протидії безпілотним повітряним суднам та забезпечення прикриття штатного виробу «Нота» є важливою складовою оборони України, проте за своїм змістом та рівнем небезпеки (умовами виконання) не може автоматично ототожнюватися з безпосередньою участю у бойових зіткненнях з противником, оскільки розширене тлумачення поняття «безпосередня участь» без урахування інтенсивності та території залучення особи до бойових дій призвело б до нівелювання розмежування розмірів додаткової винагороди (100 000 грн за безпосередню участь у бойових діях та 30 000 грн за виконання інших завдань в умовах воєнного стану), яке має не лише фінансовий, а й правовий характер, та порушення балансу між правами осіб, які перебувають на лінії зіткнення, та тих, хто виконує завдання в умовах відносної безпеки.
Отже, виконання певних видів службових та військових обов`язків не завжди підтверджує саме безпосередню участь у бойових діях, оскільки для збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань військовослужбовцем Держприкордонслужби України з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження),у тому числі перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом, чого із наданих до суду документів за період з 01.03.2023р. до 12.03.2023р. не вбачається. 
Суд вважає, що зі змісту наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ слідує, що за загальним правилом найнебезпечніші і найтяжчі умови несення військової служби в умовах, запровадженого з 24.02.2022 правового режиму воєнного стану, припадають на випадок захисту Батьківщини військовослужбовцем, відносно якого кваліфікуючими умовами для набуття права на отримання додаткової винагороди згідно Постанови №168 у підвищеному до 100 000,00 грн. розмірі незмінно було визначено знаходження військовослужбовців на лінії бойового зіткнення, тобто безпосередня участь у вогневих сутичках з ворогом або знаходження під вогнем ворога.
Крім того, наказ №392-АГ увів додаткові вимоги щодо підтвердження участі у бойових діях, вимагаючи надання сукупності документів замість одного, як це було передбачено наказом №164-АГ, оскільки наказ № 392-АГ вимагає надання сукупності документів, таких як бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командирів та додаткової довідки за встановленою формою.
Так, відповідно до пункту 4 Наказу № 392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах (бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів).
При цьому суд доходить переконання про те, що лише підтверджена сукупністю документів, а саме: бойовим наказом (бойовим розпорядженням), записами у журналі ведення бойових дій (аналогічного за правовою природою документу), рапортом командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або заходах, довідкою у формі, визначеній додатком 2 до Наказу № 392-АГ, спричиняють виникнення у конкретного військовослужбовця права на отримання додаткової винагороди у порядку Постанови №168 у підвищеному до 100.000,00 грн. розмірі.
Тобто, «безпосередня участь» військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки й оборони повинна визначатися за фактом виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей, незалежно від підтвердження ураження повітряної цілі, відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у тому числі перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійським, ракетним обстрілом, за умови підтвердження їх здійснення відповідними рапортами, журналами, наказами або іншими документами. 
У цій справі встановлено, що документи, передбачені п.3 Окремого доручення, як-то: бойові накази, рапорти командиру підрозділу про безпосередню участь позивача у бойових діях, за спірний період з 01.03.2023р. до 10.03.2023р., з 11.03.2023р. до 12.03.2023р. у військовій частини відсутні.
Більш того, із самої копії витягу з журналу бойових (службово-бойових) дій від 05 травня 2023 року №147 дск вбачається лише мета застосування підрозділу прикордонного загону, в якому проходив службу позивач, що слідує із назви відповідної графи цього журналу "Мета застосування" (а.с.36-37). 
Водночас, у ньому не вказано опис конкретних бойових дій чи втрати сторін бойового зіткнення, що унеможливлює за відсутності інших документів встановити факт саме безпосередньої участі у них позивача. 
За наведених обставин суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн. за період з 01.03.2023р. до 12.03.2023р.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Згідно з п.2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. 
Доводи відповідача про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, внаслідок чого наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 07 січня 2026 року в адміністративній справі №620/13342/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022р. №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 01.03.2023р. до 12.03.2023р., з урахуванням фактично виплачених сум, та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'', у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць, пропорційно дням безпосередньої участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період: з 01.03.2023р. до 12.03.2023р., з урахуванням фактично виплачених сум.
Ухвалити нове рішення у скасованій частині, яким у задоволенні позову відмовити. 
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 07 січня 2026 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263, п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.О. Осіпова

Суддя С.В. Златін

Суддя Є.Д. Кравченко