ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.07.2026	Справа № 910/11483/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., за участю секретаря судового засідання Баринової О.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» (вул.Інститутська, буд.12-А, м.Київ, 01021; ідентифікаційний код 42262178)
до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, м.Москва, Російська Федерація, 119991)
про стягнення 809 718,86 грн, що еквівалентно 19 393,81 дол. США

За участі представників:
позивача: Парамонова Л.В.;
відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення 809 718,86 грн, що еквівалентно 19 393,81 дол. США
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок обстрілу збройними силами Російської Федерації із застосування безпілотних літальних апаратів міста Києва 01.01.2025 було пошкоджено нежитлове приміщення за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, буд.12-А, яке належить позивачеві. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт з метою ліквідації наслідків обстрілу з боку Російської Федерації склала 809 718,86 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2025 позовну заяву було залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення недоліків.
19.09.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої виявлені судом недоліки позовної заяви усунуто.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.04.2026, зобов`язано позивача в строк до 30.10.2025 (включно) надати суду переклад позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/11483/25 від 20.10.2025 на російську мову, з нотаріальним засвідченням його вірності, у двох примірниках, ухвалено звернутись до Центрального Органу Російської Федерації - Міністерства юстиції Російської Федерації через Посольство Російської Федерації в Словацькій Республіці із проханням про вручення судових документів (позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали суду про відкриття провадження в цій справі від 20.10.2025) із нотаріально засвідченими перекладами на російську мову відповідачу – Російській Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи, та зупинено провадження у справі до виконання судового доручення про вручення судових документів чи отримання повідомлення про неможливість його виконання.
27.10.2025 від позивача надійшли два примірники позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/11483/25 від 20.10.2025 із перекладом на російську мову, з нотаріальним засвідченням їх вірності.
Листом № 910/11483/25/6327/25 від 28.10.2025 судом було направлено до Посольства Російської Федерації в Словацькій Республіці прохання про вручення судових документів Міністерству юстиції Російської Федерації.
Відповідно до витягу із сервісу відстеження поштових пересилань поштове відправлення № RM065556469UA з листом № 910/11483/25/6327/25 від 28.10.2025 та доданими до нього проханням про вручення за кордоном судових або позасудових документів і судовими документами (ухвалою суду про відкриття провадження в цій справі, позовною заявою з доданими до неї документами, а також заявою про усунення недоліків позовної заяви) було вручено відповідачу 11.11.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2026 поновлено провадження у справі № 910/11483/25.
У підготовче засідання 16.04.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.
У підготовчому засіданні 16.04.2026 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 21.05.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2026 відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 21.05.2026.
У підготовче засідання 21.05.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.
У підготовчому засіданні 21.05.2026 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2026 відповідача було повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.07.2026.
У судове засідання 02.07.2026 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. Судом було повідомлено відповідача про розгляд цієї справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Представник позивача у судовому засіданні надав суду усні пояснення щодо суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
У судовому засіданні 02.07.2026 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд
ВСТАНОВИВ:

17.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Горизонт Проперті» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежилого будинку, посвідчений та зареєстрований в Реєстрі за № 1381 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. (далі – Договір), згідно з пунктом 1 якого продавець передав належний йому на праві власності, а покупець прийняв у власність нежилий будинок, загальною площею 1 630,6 кв.м, який знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська (Героїв Небесної Сотні алея), будинок 12-а.
Відповідно до пункту 3 Договору продаж вчинено за 38 641 404,75 грн без ПДВ.
На підставі Договору 21.05.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було зареєстровано у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» на нежилий будинок загальною площею 1 630,6 кв.м, розташований за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 12-а (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 583677780000), про що свідчить наявний в матеріалах справи витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5005012073160 від 17.02.2025.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє і на момент розгляду даної справи.
01.01.2025 Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області зареєстровано кримінальне провадження № 22025101110000001 за частиною 2 статті 438 Кримінального кодексу України за фактом здійснення збройними силами Російської Федерації обстрілу безпілотними літальними апаратами міста Києва, внаслідок якого, зокрема, пошкоджено приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 12-а, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд».
Відповідно до акту № 53 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 20.05.2025 комісією з обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, що діє на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 187 від 11.07.2022, було проведено обстеження, за результатами якого встановлено такі характеристики пошкоджень об`єкта – нежилого будинку, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 12-а:
- орієнтовна дата пошкодження об`єкта – 01.01.2025;
- ймовірні причини пошкодження об`єкта – вибухова хвиля, уламки БПЛА;
- зовнішні стіни, фасад – пошкоджено частково;
- внутрішні стіни/перегородки – пошкоджено частково;
- заповнення віконних та дверних прозорів – пошкоджено 39 вікон;
- інші конструкції та елементи будівлі – система вентиляції та кондиціювання, механізм вхідних воріт, металеві конструкції перголи, пожежна сигналізація.
На дату обстеження були частково виконані ремонтно-відновлювальні роботи, зокрема відновлено 70% склопакетів, кондиціювання, механізм вхідних воріт, систему пожежогасіння.
Згідно з висновком комісії несучі конструкції перебувають у задовільному стані; пошкоджені елементи будівлі потребують відновлення. Рекомендовано проведення оцінки завданих збитків спеціалізованою організацією.
З метою визначення розміру реальних збитків Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» звернулося до судового експерта Свістунова Ігоря Сергійовича для проведення відповідного експертного дослідження, про що 18.06.2025 укладено договір № 18/06-2025-4.
Відповідно до висновку експертів № С2155/07-2025 від 21.07.2025, складеного судовими експертами Свістуновим Ігорем Сергійовичем та Хомутовським Миколою Вікторовичем, за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи: 
1. Пошкодження нежитлового будинку загальною площею 1 630,6 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, які зумовлені збройною агресією Російської Федерації, що підтверджується протоколом від 01.01.2025 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, та відображені обсяги наданої на дослідження фотофіксації, станом на дату проведення візуально-інструментального обстеження фактично усунуті роботами, перелік яких визначено договірною документацією та актами надання послуг (звітною документацією). Разом із тим під час обстеження виявлено перелік залишкових дефектів, сукупність яких не впливає на можливість експлуатації об`єкту дослідження за функціональним призначенням;
2. Розмір шкоди, що завдана нежитловій будівлі загальною площею 1 630,6 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, внаслідок збройної агресії Російської Федерації, про що зокрема йдеться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2025, відповідно до відомостей, які відображені обсягом наданої на дослідження звітної документації, становить: 809 718,86 грн, в тому числі:
- не включають нарахування ПДВ становить: 326 489,86 грн; 
- включають нарахування ПДВ становить: 483 229,00 грн в тому числі ПДВ становить 80 538,16 грн.
Загальна вартість виконаних робіт та використаних матеріалів за звітною документацією складає 809 718,86 грн на дату проведення дослідження в доларовому еквіваленті США за курсом НБУ (21.07.2025 – один долар США прирівнюється до 41,7514 грн) становить: 19 393,81 долари США.
З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки, спричинені пошкодженням його майна внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, в розмірі 809 718,86 грн, що еквівалентно 19 393,81 дол. США.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).
Частинами 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (пункт 1 частини 2 статті 22).
У частині 2 статті 224 Господарського кодексу України (який був чинним на момент завдання позивачу збитків; тут і надалі в редакції, чинній на момент завдання позивачу збитків) під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Відповідно, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити такі складові, як:
- неправомірність поведінки особи, тобто її невідповідність вимогам, наведеним в актах цивільного законодавства;
- наявність шкоди, під якою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права, взагалі будь-яке знецінення блага, що охороняється законом, та її розмір;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тобто протиправна поведінка конкретної особи (осіб), на яку покладається відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що необхідно та невідворотно спричинила шкоду;
- вина заподіювача шкоди, як суб`єктивного елемента відповідальності, що полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.
Водночас, зі змісту частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц. Тому спростування цієї вини (у тому числі з підстав вини самого позивача в заподіяній шкоді) є процесуальним обов`язком її заподіювача.
Згідно з частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є, зокрема, іноземні держави.
Частиною 1 статті 365 Господарського процесуального кодексу України визначено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.
Між тим частина 1 статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Як передбачено частиною 4 статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право», у тих випадках, коли в порушення норм міжнародного права Україні, її майну або представникам в іноземній державі не забезпечується такий же судовий імунітет, який згідно з частинами першою та другою цієї статті забезпечується іноземним державам, їх майну та представникам в Україні, Кабінетом Міністрів України може бути вжито до цієї держави, її майна відповідних заходів, дозволених міжнародним правом, якщо тільки заходів дипломатичного характеру не достатньо для врегулювання наслідків зазначеного порушення норм міжнародного права.
Отже, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.
Водночас, з урахуванням положень статті 11 Європейської конвенції про імунітет держав, прийнятій Радою Європи 16 травня 1972 року, та статті 12 Конвенції Організації об`єднаних націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності, прийнятій резолюцією 59/38 Генеральної Асамблеї 02 грудня 2004 року, (яка відображає підставу для обмеження судового імунітету іноземної держави внаслідок завдання фізичної шкоди особі або збитків майну, так званий «деліктний виняток» («tort exсeption») та підлягає застосуванню відповідно до звичаєвого міжнародного права як кодифікований звід звичаєвих норм міжнародного права, оскільки Російська Федерація не ратифікувала Конвенцію ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004), але й не заперечила їй, підписавши конвенцію 01 грудня 2006 року) судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на зазначені позивачем у цій справі підстави позовних вимог: завдання збройними силами Російської Федерації шкоди позивачу, що є винятком до судового імунітету держави відповідно до звичаєвого міжнародного права, а підтримання імунітету Російської Федерації є неможливе через порушення нею державного суверенітету України, що не є здійсненням Російською Федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.
В пункті 4 частини 1 статті 2 Статуту ООН закріплений принцип, згідно з яким всі члени Організації Об`єднаних Націй утримуються у їх міжнародних відносинах від загрози силою чи її застосування як проти територіальної недоторканності чи політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Відповідно до частини 1 статті 1 Статуту ООН Організація Об`єднаних Націй переслідує ціль підтримувати міжнародний мир і безпеку і з цією ціллю вживати ефективні колективні заходи для попередження та усунення загрози світу й актів агресії чи інших порушень миру, і проводити мирними засобами, відповідно до принципів справедливості і міжнародного права, залагодження чи вирішення міжнародних спорів чи ситуацій, які можуть призвести до порушення миру.
У постановах від 22.01.2025 у справі № 752/6975/23 та від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 Верховний Суд зазначив, що на Російську Федерацію не поширюється судовий імунітет, оскільки «вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено в Статуті ООН». Зокрема, Верховний Суд зазначив, що «такими діями рф вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих статтею 2 Статуту ООН, та грубо порушила гарантоване нормами міжнародного права право власності позивача».
Також суд відзначає, що юрисдикція судів України поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення (частина 3 статті 124 Конституції України). 
Тобто суд виходить із того, що у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у фізичної або юридичної особи України, навіть з іноземною країною, зокрема й РФ, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.
Отже, враховуючи ту обставину, що даний спір стосується відшкодування шкоди, завданої на території України внаслідок повномасштабної військової агресії, іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ.
Збитки (майнова шкода) - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Визначаючи розмір матеріальних збитків, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду (див. висновок щодо оцінки судом розрахунку збитків/шкоди, викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № 926/1904/19, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).
Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до зазначених норм шкода відшкодовується потерпілому, тобто тій особі, якій вона завдана. Такий висновок узгоджується із загальною ознакою цивільно-правової відповідальності, якою є її компенсаторний характер, тому заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані виключно на компенсацію майнових втрат саме потерпілого, тобто відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19).
У даному випадку позивач просить стягнути з відповідача збитки в розмірі витрат, понесених ним при відновленні нежилого будинку за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 12-а, пошкодженого внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2025 внаслідок здійснення збройними силами Російської Федерації обстрілу безпілотними літальними апаратами міста Києва було, зокрема, пошкоджено приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 12-а, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд».
Наведене підтверджується фабулою кримінального провадження № 22025101110000001, зареєстрованого 01.01.2025 Слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області та актом № 53 комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 20.05.2025.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 326 затверджено Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (далі – Порядок), який встановлює процедуру визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської Федерації (далі - шкода та збитки), починаючи з 19 лютого 2014 року.
У пункті 2 Порядку наведено напрями, за якими здійснюється визначення шкоди та збитків.
Так, згідно з підпунктом 18 пункту 2 Порядку економічні втрати підприємств (крім підприємств оборонно-промислового комплексу), у тому числі господарських товариств, - напрям включає втрати підприємств усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна, втрати фінансових активів, а також упущену вигоду від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності.
Основні показники, які оцінюються:
вартість втраченого, знищеного чи пошкодженого майна державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв);
вартість втраченого, знищеного чи пошкодженого майна підприємств недержавної форми власності;
вартість втрачених фінансових активів державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв);
вартість втрачених фінансових активів підприємств недержавної форми власності;
упущена вигода державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв);
упущена вигода підприємств недержавної форми власності;
втрати державних підприємств, у тому числі господарських товариств, у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв), від неоплачених товарів, робіт і послуг, наданих та спожитих на тимчасово окупованих територіях;
втрати підприємств недержавної форми власності від неоплачених товарів, робіт і послуг, наданих та спожитих на тимчасово окупованих територіях.
Визначення шкоди та збитків підприємств здійснюється відповідно до методики, затвердженої спільним наказом Мінекономіки та Фонду державного майна.
Відповідальними за визначення шкоди та збитків за наведеним напрямом є:
міністерства, інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, які є уповноваженими органами управління, - в частині державних підприємств та господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, що належать до сфери їх управління;
обласні, Київська міська держадміністрації (на період воєнного стану - військові адміністрації) - в частині підприємств недержавної форми власності, господарських товариств (крім тих, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі), які розміщуються на території відповідних областей та м. Києва.
На виконання підпунктів 18 і 19 пункту 2 Порядку спільним наказом Міністерства економіки України та Фонду державного майна України від 18.10.2022 № 3904/1223, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.12.2022 за № 1522/38858, затверджено Методику визначення шкоди та обсягу збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям усіх форм власності внаслідок знищення та пошкодження їх майна у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, а також упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності (далі - Методика), абзацом 1 пункту 1 розділу І якої встановлено, що Методика застосовується під час оцінки (визначення розміру) реальних збитків, завданих підприємствам, установам та організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок втрати, руйнування або пошкодження їх майна у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації (далі - збройна агресія), оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання.
Абзацами 3, 4 пункту 1 розділу І Методики встановлено, що Методика є обов`язковою для використання під час оцінки збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, проведення судової експертизи (експертного дослідження), пов`язаної з оцінкою збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, та її положення переважають над іншими положеннями нормативно-правових актів, методик, рекомендацій тощо, які регулюють питання визначення розміру збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям, іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності. Методика передбачає механізми оцінки (визначення розміру) збитків, завданих підприємствам, установам, організаціям та іншим суб`єктам господарювання всіх форм власності внаслідок збройної агресії, оцінки (визначення розміру) упущеної вигоди від неможливості чи перешкод у провадженні господарської діяльності зазначеними суб`єктами господарювання, а також оцінки потреб у відновленні майна суб`єктів господарювання станом на дату оцінки, яка є датою не раніше ніж 23 лютого 2022 року. Оцінка (визначення розміру) збитків (упущеної вигоди) станом на дату оцінки, яка передує 23 лютого 2022 року, здійснюється шляхом проведення оцінки згідно з вимогами Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» або судової експертизи (експертного дослідження) згідно із Законом України «Про судову експертизу» з дотриманням методичного регулювання оцінки майна, яке здійснюється національними стандартами оцінки та міжнародними стандартами оцінки, європейськими стандартами оцінки, нормами міжнародної оціночної практики, що склалася, за наявності вихідних даних та інформаційних джерел, необхідних для проведення оцінки (визначення розміру) збитків.
За змістом пунктів 4 – 9 розділу І Методики відповідно до цієї Методики об`єктом оцінки збитку є економічні втрати підприємств, установ та організацій, інших суб`єктів господарювання всіх форм власності, згідно з підпунктами 18 і 19 пункту 2 Порядку. Оцінка шкоди та збитків, що проводиться відповідно до цієї Методики, здійснюється з такою метою: визначення збитків, завданих внаслідок збройної агресії, у межах кримінальних проваджень відповідно до законодавства України; визначення збитків, завданих внаслідок збройної агресії, для цілей подання постраждалими заяв на компенсацію; визначення збитків, завданих внаслідок збройної агресії, для цілей подання позовів (у тому числі колективних) постраждалими до судових інстанцій, зокрема міжнародних, а також подання позову державою Україна до міжнародних судових інстанцій; інші цілі, визначені законодавством. Така мета згідно з цією Методикою досягається шляхом визначення у вартісному виразі: розміру реальних збитків; упущеної вигоди; потреб у витратах, необхідних для відновлення майна та майнових прав, що зазнали руйнівного впливу внаслідок збройної агресії. Оцінка збитків, завданих постраждалим внаслідок збройної агресії, здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки збитків або є результатом проведення судової експертизи (експертного дослідження). Незалежна оцінка збитків забезпечується суб`єктами оціночної діяльності - суб`єктами господарювання, визнаними такими Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - суб`єкти оціночної діяльності), з дотриманням національних та міжнародних стандартів оцінки, з урахуванням особливостей, що визначені цією Методикою. Судова експертиза (експертне дослідження), що пов`язана з оцінкою збитків, та діяльність судових експертів, що пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей методичного регулювання оцінки збитків, спричинених втратою, руйнуванням та пошкодженням майна державної, комунальної та приватної форм власності в ході збройної агресії, визначених цією Методикою. При цьому в дослідницькій частині висновку експерта відображаються всі процедури, пов`язані з оцінкою збитків, що визначені цією Методикою. Об`єкт та мета оцінки повинні бути зазначені у звіті про оцінку збитків або висновку експерта. Для цілей цієї Методики за умовну грошову одиницю приймають долар США. Отриманий результат в еквіваленті умовної грошової одиниці переводять у гривневий еквівалент за курсом Національного банку України на дату оцінки.
Між тим, пунктом 7 Порядку встановлено, що судовими експертами під час визначення шкоди та збитків можуть застосовуватися методики проведення судових експертиз, які внесені до Реєстру методик проведення судових експертиз, методичні рекомендації тощо.
З матеріалів справи вбачається, що з метою визначення розміру реальних збитків Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» звернулося до судового експерта Свістунова Ігоря Сергійовича для проведення відповідного експертного дослідження, на вирішення якого були поставлені наступні питання:
« 1. Чи усунуті пошкодження нежитлового будинку, загальною площею 1 630,6 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, що підтверджується протоколом від 01.01.2025 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та відображені на фотографіях, роботами, які зазначені в договорах підряду, актах надання послуг тощо, що додаються ?
2. Який розмір шкоди, що завдана нежитловому будинку загальною площею 1 630,6 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, внаслідок збройної агресії Російської Федерації, про що зокрема йдеться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2025, відповідно до звітної документації ?».
За приписами частин 1, 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Судом встановлено, що наданий на замовлення позивача висновок експерта відповідає вимогам, закріпленим у статтях 98, 101 Господарського процесуального кодексу України, містить інформацію про те, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерти обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Відповідно до висновку експертів № С2155/07-2025 від 21.07.2025, складеного судовими експертами Свістуновим Ігорем Сергійовичем та Хомутовським Миколою Вікторовичем, за результатами проведення комісійної будівельно-технічної експертизи: 
1. Пошкодження нежитлового будинку загальною площею 1 630,6 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, які зумовлені збройною агресією російської федерації, що підтверджується протоколом від 01.01.2025 прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, та відображені обсяги наданої на дослідження фотофіксації, станом на дату проведення візуально-інструментального обстеження фактично усунуті роботами, перелік яких визначено договірною документацією та актами надання послуг (звітною документацією). Разом із тим під час обстеження виявлено перелік залишкових дефектів, сукупність яких не впливає на можливість експлуатації об`єкту дослідження за функціональним призначенням;
2. Розмір шкоди, що завдана нежитловій будівлі загальною площею 1 630,6 кв.м за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, внаслідок збройної агресії російської федерації, про що зокрема йдеться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.01.2025, відповідно до відомостей, які відображені обсягом наданої на дослідження звітної документації, становить: 809 718,86 грн, в тому числі:
- не включають нарахування ПДВ становить: 326 489,86 грн; 
- включають нарахування ПДВ становить: 483 229,00 грн в тому числі ПДВ становить 80 538,16 грн.
Загальна вартість виконаних робіт та використаних матеріалів за звітною документацією складає 809 718,86 грн на дату проведення дослідження в доларовому еквіваленті США за курсом НБУ (21.07.2025 – один долар США прирівнюється до 41,7514 грн) становить: 19 393,81 долари США.
За змістом висновку експертів № С2155/07-2025 від 21.07.2025, наданими на дослідження документами та матеріалами, проведенням обстеження об`єкта підтверджується завдання шкоди нерухомому майну позивача внаслідок вторинних ознак впливу руйнівної дії ударної (вибухової) хвилі на будівлю, супутніх явищ при детонації боєприпасів (окрім вибухової хвилі), якими є розповсюдження уламків первинного та вторинного характеру пошкодження. Розмір такої шкоди, що становить вартість виконаних робіт та використаних матеріалів при усуненні пошкоджень нежилого будинку за адресою: м.Київ, вул.Інститутська, 12-а, складає 809 718,86 грн, що в доларовому еквіваленті США за курсом НБУ на дату проведення дослідження (21.07.2025 – один долар США прирівнюється до 41,7514 грн) складає 19 393,81 долари США.
Відтак, беручи до уваги ту обставину, що причиною понесення позивачем витрат на усунення пошкоджень належного йому майна є неправомірна поведінка Російської Федерації, яка полягає у воєнній агресії проти України, вимога позивача про стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди у розмірі 809 718,86 грн, визнається судом обґрунтованою.
При цьому суд зауважує, що за приписами частини 2 статті 198 Господарського кодексу України грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.
Статтею 533 Цивільного кодексу України визначено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Також частиною 2 статті 5 Закону України «Про валюту і валютні операції» встановлено, що усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні, крім розрахунків за: 1) операціями зі здійснення іноземних інвестицій та повернення іноземному інвестору прибутків, доходів (у тому числі дивідендів) та інших коштів, одержаних на законних підставах у результаті здійснення іноземних інвестицій; 2) операціями банків з надання банківських та інших фінансових послуг на підставі банківської ліцензії; 3) операціями з надання фінансових послуг, визначених пунктами 1-5 частини другої та частиною третьою статті 9 цього Закону, що надаються небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які мають ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій; 4) операціями з розміщення, виплати грошового доходу та погашення облігацій, казначейських зобов`язань України, номінованих в іноземній валюті, якщо це передбачено проспектом цінних паперів (умовами їх розміщення); 5) операціями з купівлі-продажу державних цінних паперів, номінованих в іноземній валюті, якщо ініціатором або отримувачем за такою валютною операцією є банк; 6) іншими операціями, визначеними Митним кодексом України та (або) нормативно-правовими актами Національного банку України. Розрахунки за операціями, визначеними цією частиною, можуть проводитися в іноземній валюті, у гривні, а також у банківських металах.
Наведеними нормами встановлено, що за загальним правилом грошові зобов`язання в України мають бути визначені в гривні. Виняток становлять зобов`язання первинно визначені в іноземній валюті, або зобов`язання, визначені у гривні із прив`язкою до іноземної валюти.
При цьому суд зауважує, що чинне законодавство України не передбачає трансформації валюти зобов`язання, зокрема за бажанням кредитора.
Відтак, оскільки спір у цій справі стосується відшкодування збитків, завданих внаслідок пошкодження майна позивача, яке розташовано в України, то в силу вищенаведених приписів, відшкодування збитків має бути здійснено в гривні. 
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак з відповідача підлягають стягненню на користь позивача збитки в розмірі 809 718,86 грн.
Оскільки позивач у силу пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 9 716,63 грн, відповідно до частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, стягується з відповідача в дохід Державного бюджету України.
Згідно з частиною 4 статті 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. 
Відповідно до акту здачі-приймання від 21.07.2025, складеного на виконання договору № 18/06-2025-4 від 18.06.2025, фізичною особою-підприємцем Свістуновим Ігорем Сергійовичем надано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» прийнято послуги щодо проведення експертного дослідження на суму 52 000,00 грн. 
Проведення експертизи було оплачено позивачем, що підтверджується платіжною інструкцією № 190 від 25.06.2025 на суму 52 000,00 грн.
З огляду на результат вирішення справи, витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в розмірі 52 000,00 грн, відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 127, 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, м.Москва, Російська Федерація, 119991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Білд» (вул.Інститутська, буд.12-А, м.Київ, 01021; ідентифікаційний код 42262178) збитки в розмірі 809 718 (вісімсот дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн 86 коп. та витрати, пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 52 000,00 (п`ятдесят дві тисячі) грн 00 коп. 
3. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул.Житня, буд.14, будівля 1, м.Москва, Російська Федерація, 119991) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 9 716 (дев`ять тисяч сімсот шістнадцять) грн 63 коп.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.07.2026.

Суддя Т.П. Капцова