Справа №345/1179/26 
Провадження № 2/345/1329/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2026 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Якиміва Р.В.
секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 24.01.2019 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем було укладено кредитний договір №22034000108328 на строк 24 місяці за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 18000,00 грн., зі сплатою процентів та комісії, а також зі сплатою всіх інших платежів передбачених договором. 
15.12.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №15/12/21, згідно якого позивач отримав право вимоги по відношенню до відповідача.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач припинив здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості в результаті чого заборгованість боргу за кредитним договором №22034000108328 становить 32595,75 грн., з яких 17954,87,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, сума заборгованості за відсотками становить 3642,88 грн., по комісії – 10998 грн.. Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором №22034000108328 від 24.01.2019 року , а також судові витрати. 
Ухвалою судді від 26.02.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
18.03.2026 від відповідача до суду надійшов відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що він заперечує факт отримання ним кредитних коштів в розмірі зазначеному у позові. Він отримував тільки 8000 грн.. Відсотки нараховані після спливу строку кредитування. Долучений розрахунок заборгованості не є первинним документом та не є належним доказом у справі. Комісія нарахована незаконно та встановив її в примусовому порядку. Крім того, в період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором неустойка (штраф, пеня) та інші платежі , сплата яких передбачена відповідними договорами і які нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання зобов`язання підлягають списанню кредитодавцем. Витрати на правову допомогу, які позивач просить стягнути, ним відповідними доказами не підтверджено та є неспіврозмірними з складністю справи. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у поданій заяві вказав про розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, врахувавши позицію відповідача, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.01.2019 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та відповідачем було укладено кредитний договір №22034000108328 на строк 24 місяці за умовами якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 18000,00 грн., зі сплатою процентів та комісії, а також зі сплатою всіх інших платежів передбачених договором. 
В матеріалах справи наявні докази на підтвердження укладення кредитного договору та здійснення перерахування йому коштів та цей факт відповідачем не спростовано. 
15.12.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №15/12/21, згідно якого позивач отримав право вимоги по відношенню до відповідача.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим відповідно до детального розрахунку заборгованості, заборгованість боргу відповідача за кредитним договором №22034000108328 від 24.01.2019 станом на 14.12.2021 становить 32595,75 грн., з яких 17954,87,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, сума заборгованості за відсотками становить 3642,88 грн., по комісії – 10998 грн.. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Сторони при укладенні договорів факторингу виконали умови договору належним чином, а саме підписали договори, уклали відповідні реєстри прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення права вимоги. Передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Неповідомлення боржника про заміну стягувача не звільняє його від погашення заборгованості.
Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Також суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за договором споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
За змістом ч. 1 ст.526, ч. 1 ст.527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч.1ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Оскільки судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитним договором не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Суд критично ставиться відносно заперечення факту отримання відповідачем суми кредитних коштів вказаних в кредитному договорі №22034000108328 від 24.01.2019 року у розмірі 18000 грн., оскільки даний факт ним жодними доказами не спростовано та в судовому засіданні не доведено. 
Доказом надання кредитних коштів відповідачу за кредитним договором №22034000108328 від 24.01.2019 є виписка по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 за період з 24.01.2019 по 14.12.2021. 
Стосовно доводів представника відповідача про неправомірне нарахування відсотків.
Відповідач у відзиві стверджував, що позивачем безпідставно, здійснювалось нарахування відсотків, оскільки такий їх розмір встановлений поза межами строку кредитування. 
Відповідно до п.1.1 кредитного договору №22034000108328 від 24.01.2019 строк кредитування за даним договором становить 24 дні. Кінцева дата погашення кредиту – 24.01.2021.
Відповідно до п.1.2 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у розмірі на строкову заборгованість за Кредитом 0.001% річних, на прострочену заборгованість за Кредитом 56,0 % річних. 
Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, заборгованість відсотків за кредитним договором №22034000108328 від 24.01.2019 станом на 24.01.2021 сума нарахованих відсотків за користування кредитом становить 3642,88 грн.. 
Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом ґрунтується на вимогах закону, узгоджена сторонами кредитного договору та нарахована в межах визначеного договором строку кредитування.
Таким чином, банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором, а тому підстав для відмови у позові в цій частині суд не вбачає.
Відповідач в рахунок погашення заборгованості здійснив часткове погашення заборгованості, що в свою чергу підтверджує отримання відповідачем коштів за даним договором.
За вищевказаних вказаних обставин, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22034000108328 від 24.01.2019 в розмірі 21597,75 грн., з яких: 17954,87 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3642,88 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом.
Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідачки заборгованості за комісіями в сумі 10998,00 грн., що нараховані банком за кредитним спірним договором суд зазначає наступне.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції станом на дату укладання договору 14.12.2018) № 1734-VIII від 15.11.2016 (далі Закон №1734), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
У ч. 2 ст.8 Закону №1734 (у відповідній редакції) визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.
Водночас, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Зокрема, згідно з ч.1 ст.11 Закону №1734 (у відповідній редакції), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч. 2 ст.11 Закону №1734 (у відповідній редакції), у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування (управління) кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць, а в іншому випадку, відповідно до ч.1 ст. 11 Закону №1734, така інформація надається безоплатно.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі № 496/3134/19 (п.31.29) та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі № 204/224/21.
Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону №1734, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Так, у матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які підтверджували б той факт, що відповідачу щомісячно надавалися будь-які послуги, погоджені ним, за які встановлено нарахування комісії, чи певна інформація щодо кредиту та що така інформація надавалася частіше ніж один раз на місяць, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями.
За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісіями в розмірі 10998,00 грн. не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн. сплаченого судового збору.
Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Як вбачається з матеріалів справи 25.08.2025 року позивачем укладено Договір про надання правової допомоги №43453613/1, згідно умов якого виконавець бере на себе зобов`язання бере надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно додаткової угоди №22034000108328 від 26.01.2026 до Договору про надання правової допомоги №43453613/1, акту прийому-передачі наданих послуг від 26.01.2026, сума витрат на правничу допомогу в межах даного спору становить 3500,00 грн..
З врахуванням складності справи, яка з врахуванням п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною справою та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, реального часу, необхідного для виконання таких послуг, а також, враховуючи клопотання відповідача про відмову у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку ненаданням доказів, що підтверджують факт надання послуг правової допомоги, з неспівмірністю зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часу витраченому на надання даних послуг та обсягу виконаних робіт, суд приходить до висновку, що заявлені витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3500,00 грн. є співмірними, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності.
А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3500,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.204, 512, 514, 525, 526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 274-279, ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 43453613 заборгованість за кредитним договором №22034000108328 від 24.01.2019 в розмірі 21597,75 грн., з яких: 17954,87 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3642,88 грн. заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» судовий збір в сумі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: