Справа № 689/240/26
Провадження № 2-а/674/12/26

РІШЕННЯ
іменем України 
19 травня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Когут О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №R333047 від 04.02.2026, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративного правопорушення. 
Позов з урахуванням його уточнення обгрунтовує тим, що постановою  ІНФОРМАЦІЯ_3 № R333047 на нього було накладено штраф у розмірі 17000 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту – КУпАП) за те, що він не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Звертає увагу, що відповідач не надав та не навів жодного доказу, який би встановлював факт направлення або отримання повістки позивачем. Більше того, відповідач навіть не надав копію повістки, що вказує на її відсутність. Мотивувальна частина оскаржуваної постанови взагалі не містить у собі дослідження жодних фактичних обставин із наведенням будь-яких доказів та строків скоєння адміністративного правопорушення, а наводить лише загальні вирази про дослідження відомостей та зареєстрованої інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ВІдповідач, користуючись своїм правовим становищем неправомірно вніс завідомо неправдиві відомості щодо позивача до реєстру Оберіг. 
Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.02.2026 відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу подати усі матеріали, на підставі яких винесена оскаржувана постанова. 
Ухвалою цього ж суду від 12.03.2026 даний адміністративний позов переданий на розгляд за підсудністю до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16.04.2026 адміністративний позов прийнято до провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Його представник адвокат Базилевич А.Ю. направив заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзив до суду не подавав. На виконання ухвали від 16.02.2026 надав копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які складаються з: витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскаржуваної постанови. 
Дослідивши матеріали справи, надані докази, з`ясувавши всі обставини справи, суд зазначає про таке. 
Судом встановлено, що згідно з постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.02.2026 № R333047 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. За змістом даної постанови за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені у повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
З наданого відповідачем витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вбачається наявність справи, дата створення 10.12.2025, стаття 210-1 КУпАП, вид порушення – не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 , ким створено – відомості не зазначені. Також у витягу наявні відомості про наявність постанови від 04.02.2026 № R333047 із зазначеними вище обставинами та розміром штрафу. 
Згідно наданого позивачем військово-облікового документу, сформованного 28.01.2026 з Єдиного електронного реєстру «Оберіг» ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідною спеціальністю та військовим званням, дата уточнення даних 05.09.2025. 
За наведених обставин між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правомірності притягнення до адміністративної відповідальності військовозобов`язаного за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, до яких підлягають застосуванню наступні норми права. 
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Згідно з ч. 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває як на час на час прийняття оскаржуваної постанови, так і на час ухвалення цього судового рішення.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
У відповідності до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
Згідно з абз.12 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
Згідно з пунктом 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Відповідно до п.41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Як вбачається із матеріалів справи та не оспорюється стронами ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. Оскаржуваною натепер постановою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді вказаного вище штрафу за те, що він не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці.
За змістом опису обставин, наведених у постанові відповідача від 04.02.2026 № R333047, для притягнення до адміністративної відповідальності необхідним є встановлення саме обставин направлення та отримання повістки цією особою. 
В той же час відповідачем надано до суду копії матеріалів справи, які не містять повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , доказів її надсилання чи вручення. Також матеріали взагалі не містять жодної інформації про дату, способи направлення такої повістки, іншу будь-яку інформацію про таку повістку. 
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача як орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача. 
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1064 грн 96 коп судового збору.
Керуючись ст.ст. 72-79, 136, 139, 211, 241-246, 250, 271, 286 КАС України
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову  ІНФОРМАЦІЯ_1 № R333047 від 04.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань  ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 (дев`яносто шість) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); 
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (місцезнаходження – АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 22 травня 2026 року.

Суддя О.М.Сосна