П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/38143/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Тарновецького І.І., суддів Бойка А.В., Шевчук О.А., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №420/38143/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні про визнання протиправним та скасування наказу, –

В С Т А Н О В И В :
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 14.10.2025 № 944-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; 
- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з дати фактичного звільнення - 17.10.2025; 
- стягнути з Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; 
- зобов`язати Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів запропонувати ОСОБА_1 іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до його професійної підготовки та професійних компетентностей та, у разі його згоди, перевести на відповідну посаду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 14.10.2025 №944-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з 20.10.2025.
Стягнуто з Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 135751,32 грн. з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні з 20.10.2025.
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Південного міжрегіонального головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на державному кордоні на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 37448,64 грн. з утриманням з цієї суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
03 березня 2026 року Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі №420/38143/25.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у задоволенні заяви Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про роз`яснення судового рішення відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до помилкового вирішення питання щодо роз`яснення судового рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі №420/38143/25 викликає об`єктивні труднощі під час його виконання, оскільки Південне міжрегіональне головне управління Держпродспоживслужби на державному кордоні перебуває у процедурі ліквідації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №826.
На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, що заявлені у заяві питання стосуються саме можливості належного та законного виконання судового рішення, а тому потребують роз`яснення судом. Апелянт вважає, що відсутність затверджених структури, штатного розпису та кошторису Південного міжрегіонального головного управління Держпродспоживслужби на державному кордоні унеможливлює однозначне розуміння механізму виконання рішення суду щодо поновлення позивача на посаді та здійснення відповідних виплат.
Посилаючись на наведені обставини, апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про роз`яснення рішення суду від 17 лютого 2026 року.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця або приватного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
За змістом наведеної норми роз`яснення судового рішення є процесуальним засобом усунення його неясності або невизначеності у випадку, коли такі недоліки перешкоджають правильному розумінню або виконанню судового акта.
При цьому роз`яснення судового рішення не може змінювати його зміст, доповнювати новими висновками, вирішувати питання, які не були предметом судового розгляду, а також визначати спосіб чи порядок виконання судового рішення.
Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі №460/9602/20 зазначив, що під час вирішення питання про роз`яснення судового рішення суд повинен встановити наявність саме неясності або неоднозначності його резолютивної частини, яка унеможливлює або істотно ускладнює виконання такого рішення. При цьому заявником має бути доведено незрозумілість змісту судового рішення, а не існування труднощів, пов`язаних із його виконанням.
Отже, визначальною умовою для задоволення заяви про роз`яснення судового рішення є наявність у ньому неясності, яка може призвести до його неправильного виконання, а не виникнення у сторони спору організаційних, фінансових чи інших труднощів під час реалізації такого рішення.
Як убачається зі змісту заяви Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про роз`яснення рішення суду, заявник фактично просив суд надати роз`яснення щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі №420/38143/25 в частині поновлення позивача на посаді начальника Південного міжрегіонального головного управління Держпродспоживслужби на державному кордоні та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При цьому обґрунтування заяви зводилося до посилань на перебування Південного міжрегіонального головного управління Держпродспоживслужби на державному кордоні у стані припинення, відсутність затверджених структури, штатного розпису та кошторису на 2026 рік, а також наявність труднощів щодо практичної реалізації судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що наведені обставини не свідчать про незрозумілість чи неоднозначність резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року.
Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що суд першої інстанції чітко та однозначно визначив результат вирішення спору, визнавши протиправним та скасувавши наказ про звільнення позивача, поновивши його на посаді з 20 жовтня 2025 року та вирішивши питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Резолютивна частина рішення не містить суперечностей, нечітких формулювань чи положень, які могли б тлумачитися неоднозначно.
Відповідно до статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, їх посадовими та службовими особами. Питання щодо організації виконання судового рішення не впливають на зміст такого рішення та не можуть бути підставою для його роз`яснення в порядку статті 254 КАС України.
Сам по собі факт перебування Південного міжрегіонального головного управління Держпродспоживслужби на державному кордоні у стані припинення, а також відсутність затверджених структури, штатного розпису чи кошторису не свідчать про неясність судового рішення та не можуть бути усунуті шляхом його роз`яснення.
Наведені обставини можуть мати значення виключно під час безпосереднього виконання судового рішення, однак не впливають на чіткість та зрозумілість його резолютивної частини.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що подана Держпродспоживслужбою заява спрямована не на усунення неясності судового рішення, а на отримання роз`яснень щодо способу та порядку його виконання, що виходить за межі процесуального інституту роз`яснення судового рішення.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених статтею 254 КАС України підстав для задоволення заяви про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі №420/38143/25.
Доводи апеляційної скарги наведених висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до повторення обставин, викладених у заяві про роз`яснення судового рішення.
При цьому апелянтом не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року неясностей, суперечностей або неоднозначних формулювань, що перешкоджають його розумінню чи виконанню.
Натомість наведені в апеляційній скарзі доводи стосуються виключно питань практичної реалізації судового рішення, а саме організації поновлення позивача на посаді, здійснення відповідних виплат та особливостей діяльності відповідача в умовах процедури припинення.
Однак такі обставини не можуть бути предметом розгляду в межах процедури, передбаченої статтею 254 КАС України, оскільки не пов`язані зі змістом ухваленого судового рішення.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі №420/38143/25.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №420/38143/25 про відмову у роз`ясненні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року у справі №420/38143/25 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках та порядку, встановлених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач: І.І. Тарновецький 

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук