Справа № 467/523/26
2/467/442/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

03.07.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.
за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилалась на те, що 14 листопада 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77636971 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Позикодавець на виконання договору позики передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000 грн. за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес».
В свою чергу відповідач погашення заборгованості за вказаним договором не здійснила, в зв`язку з чим заборгованість за договором позики становить 18178,80 грн., яка складається з: 6000 грн. - заборгованості за основною сумою боргу; 12178,80 грн.
04 січня 2022 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сірко Фінанс» укладено договір факторингу № 025-040122 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 77636971 від 14 листопада 2021 року.
05 грудня 2025 року між ТОВ «Сірко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 05/12/25/01 за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 77636971 від 14 листопада 2021 року у розмірі 18178, 80 грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором позики № 77636971 у розмірі 18178,80 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 квітня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи. Вказаною ухвалою судді, також задоволено клопотання представника позивача про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» доказів.

Позиції сторін

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу. Згідно позовної заяви, представник позивача просив суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача, при цьому не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказувала, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляла, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи свого представника не направила, причин його неявки не вказала, відзив на позов не подала, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого.
Зокрема, суд установив, що 14 листопада 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77636971 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Пунктом 2 договору позики, сторонами погоджено параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів, а саме: суму позики, яка становить 6000 грн.; строк позики (строк договору) - 30 днів; процентну ставку (базова) 1,99 % в день; дату повернення кредиту - 14 грудня 2021 року; розмір процентної ставки за понадстрокове користування позикою, яка становить 2.7% в день.
Крім того, вказаним пунктом договору визначено порядок повернення кредиту, орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість позики.
Сторони також дійшли згоди про те, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 3 договору позики).
Підписанням цього договору позичальник підтвердила, що: ознайомилась на сайті товариства з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; до моменту підписання договору вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), їй зрозумілі (п. 4 договору).
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що при укладенні договору позики ОСОБА_1 , у відповідності до вимог закону, поінформовано про умови позики, строк позики, порядок повернення позики та процентів за користування позикою, наслідки порушення умов договору, та така прийняла умови запропонованого їй договору, шляхом його підписання.
Судом також досліджено правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені наказом директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» № 12/08/2021 від 12 серпня 2021 року.
Зокрема, умовами п. 6.5 зазначених правил надання грошових коштів у позику, передбачено, що у раз неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Як вбачається з платіжної інструкції та повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», останнім відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспес» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», 14 листопада 20215 року здійснено переказ грошових коштів в сумі 6000 грн. на рахунок електронного платіжного засобу ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .
Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 04 травня 2026 року на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 .
Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по вказаному рахунку, згідно якого вбачається, що 14 листопада 2021 року на вказану картку здійснено переказ коштів у розмірі 6000 грн.
Таким чином, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» виконало прийняте ним зобов`язання щодо надання позики, здійснивши переказ грошових коштів на картковий рахунок, вказаний позичальником, у розмірі та строки погоджені умовами укладеного договору позики.
В свою чергу, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 77636971 від 14 листопада 2021 року, складеного ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», позичальник свої зобов`язання за договором не виконала, зокрема, жодного платежу в рахунок погашення заборгованості не здійснила, в зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 18178,80 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 12178,80 грн.
Крім того, судом встановлено, що 04 січня 2022 року між ТОВ «Сірко Фінанс» (фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) укладено договір факторингу № 025-040122 за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Згідно витягу з реєстру боржників № 10/06/22 від 10 червня 2022 року ТОВ «Сірко Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 77636971 від 14 листопада 2021 року на суму 18178,80 грн., яка складається з 6000 грн. - заборгованості за тілом; 12178,80 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом.
Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок із наявної у матеріалах справи платіжних інструкцій № 561, 562. 563 від 28 вересня 2022 року.
Судом також встановлено, що 05 грудня 2025 року між ТОВ «Деал Фінанс Груп» (фактор) та ТОВ «Сірко Фінанс» (клієнт) укладено договір факторингу № 05/12/25-01 відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти фінансування в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Як вбачається з реєстру прав вимог № 05/12/20 ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 77636971 від 14 листопада 2021 року, заборгованість за яким є предметом цього судового розгляду.
Умови договору факторингу сторонами виконано, що підтверджується платіжною інструкцією від 05 грудня 2025 року.
Як слідує із матеріалів справи, після відступлення права вимоги до ТОВ «Деал Фінанс Груп», ОСОБА_1 погашення заборгованості за договором позики не здійснювала, в той час як і ТОВ «Деал Фінанс Груп» будь-яких нарахувань за вказаним договором також не здійснювало.
Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком (фінансовою установою), тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Частиною 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Отже, між первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).
Визначення факторингу як кредитної операції міститься у статті 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до якої факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитом.
При цьому, суд перевірив правильність нарахування складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та процентами за користування кредитом, нарахованими згідно умов кредитного договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки в цій частині вірними, позаяк, вони відповідають умовам укладеного договору та вимогам закону.
Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через неналежне виконання нею умов укладеного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту шляхом стягнення на користь позивача установленої судом заборгованості, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами за користування кредитом, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю.
Як наслідок, цей позов підлягає задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового зборута витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема й витрат на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2662,40 грн. судового збору.
Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то суд керується правилами ст. 137 ЦПК України і вважає, що розмір цих витрат належно доведений і обґрунтований, оскільки в матеріалах справи наявний договір № 22-08/25/ДІЛ про надання правової допомоги від 22 серпня 2025 року; витяг з акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; витяг з акту № 6-ДІЛ від 08 січня 2026 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року; платіжна інструкція кредитного переказу коштів від 16 січня 2026 року; документи, що підтверджують надання професійної правової допомоги адвокатом.
Разом з цим, відповідач не зверталась до суду з клопотанням про зменшення розміру цих витрат та недоведеність їх не співмірності, в зв`язку з чим не виходячи за межі позовних вимог, суд вважає, що ця вимога позивача підлягає повному задоволенню у розмірі, що ним визначений і доведений, а саме - у розмірі 4500 грн.
Крім цього, суд не убачає підстав для відхилення тих правових норм, на які представник позивача посилався в позовній заяві, оскільки всі вони визначені правильно і підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
З цих підстав, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов – задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором позики № 77636971 від 14 листопада 2021 року в розмірі 18178 (вісімнадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі: 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (ЄДРПОУ 44280974, 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3);

Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя           Ірина Явіца