Справа №: 307/994/26	

Провадження № 3/307/286/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року          м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Гайду О.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 02 березня 2026 року, неповнолітній ОСОБА_1 02 березня 2026 року о 21 год. 25 хв. по вул. Дібрівська (Леніна) у с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Мерседес – Бенц Віто 114», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а саме, керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 – Гайду О.І. під час судового розгляду заявила клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь – які докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки крім самого протоколу, матеріали містять тільки рапорт поліцейського; не долучено відеозапису, а також відсутні відомості, що вказаний протокол був складений у присутності законного представника ОСОБА_1 , який є неповнолітній.
Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення керуючись таким.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Із протоколу про адміністративне правопорушення від 02 березня 2026 року, відомо, неповнолітній ОСОБА_1 02 березня 2026 року о 21 год. 25 хв. по вул. Дібрівська (Леніна) у с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Мерседес – Бенц Віто 114», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а саме, керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким транспортним засобом. Протокол підписаний ОСОБА_1 (а. с. 1).
Згідно рапорту поліцейського СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Стана В. відомо, що ним було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес – Бенц Віто 114», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , якого було зупинено згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», за порушення правил ПДР, а саме, за п. 2.1.а ч. 2 ст. 126 КУпАП, на підставі ст. 40 вказано Закону здійснювалась відеофіксація; відносно водія ОСОБА_1 складено протокол та відсторонено від керування (а. с. 3).
Оскільки, склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням та відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому, та оскільки, об`єктом правопорушення за ст. 126 КУпАП є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а об`єктивна сторона правопорушення виражається у конкретній дії або бездіяльності, зокрема, безпосереднє керування транспортним засобом особою, яка не має права керування, то з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність об`єкта та об`єктивної сторони даного правопорушення, а отже і складу правопорушення в цілому.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відеозапису події, а саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в той час як у рапорті поліцейського СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Стана В. зазначено, що ним здійснювалася відеофіксація. Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не маючи права керувати таким суду не надано.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Ураховуючи наведене, а також те, що під час розгляду вказаної справи встановлені суперечливі дані, які жодним чином не спростовані, відтак досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. 
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 278, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а: 

Закрити провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р.Сас