ЄУН: 336/1658/26
Провадження №: 3/336/1109/2026 

ПОСТАНОВА
Іменем України

12 червня 2026 року 
Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., з участю захисника особи,що притягується до адміністративної відповідальності,адвоката Шубіна О.П.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ,військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 (відомості з матеріалів справи)
про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-
встановила:

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 589102 ,за змістом якого 11.02.2026 р.о 21.03 год. він керував автомобілем ВАЗ 217130 номерний знак НОМЕР_3 по вул.І.Сікорського 315 в м.Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 пояснення по суті порушення не відібрано.
При розгляд справи в суді захисник Шубін О.П. підтримав заявлене раніше клопотання (з урахуванням доповнень) про закриття провадження у справі з підстав,передбачених п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування клопотання зазначив,що 11.02.2026 р. ОСОБА_1 був зупинений на блок-пості на виїзд з м.Запоріжжя,у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння на блок-пост був викликаний екіпаж патрульної поліції,надалі поліцейською Таран А.Є.був складений вказаний вище протокол про порушення п.2.5 ПДР.
Водночас, ОСОБА_1 з 20.09.2024 року перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 (солдат,тобто є діючим військовослужбовцем,11.02.2026 р.прямував до місця несення служби з лікарняного,фактично виконував обов`язки військової служби,про що повідомив патрульних поліцейських. 
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. 
Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05.05.2026 р.останнього притягнуто до відповідальності за ст.172-20 ч.3 КУпАП ,відтак, за правопорушення, що мало місце в ніч з 11.02. на 12.02.2026 р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як військовослужбовця в статусі спеціального суб`єкта відповідальності.
Посилаючись на приписи ст. 61 Конституції України,згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення,юридична відповідальність особи має індивідуальний характер,просив закрити провадження у справі.
При вирішенні клопотання захисника суддя встановив наступне.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №589102 від 11.02.2026 року вбачається, що 11.02.2026 року о 21:03 в м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, 315, водій ОСОБА_1 керував тз ВАЗ 217130 нз НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначена норма закону є бланкетною, тому необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.
Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП виражається, у тому числі, в ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.
Суб`єктом є особа, яка керує транспортним засобом.
Згідно абз.1,4 п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується належними доказами, ОСОБА_1 дійсно у вказаний у протоколі час та місці від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Водночас, відповідно до Довідки в/ч НОМЕР_1 від 06.02.2026 р. за вих. №310, ОСОБА_1 з 20.09.2024 року перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 (Солдат).
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відмовляючись від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, військовослужбовець, військовозобов`язаний чи резервіст вчиняє військове адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, та відповідно несе відповідальність за відмову від проходження огляду.
Згідно Інструкції «Про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення» у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноваженої посадової особи. Військовослужбовець направляється до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у супроводі військовослужбовців підрозділу власної безпеки СЗРУ. У разі відмови військовослужбовця від направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис у протоколі та засвідчує факт відмови своїм підписом і підписами двох свідків
Законом України від 13.12.2022 №2839-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», КУпАП доповнено спеціальною нормою-статтею 266-1«Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
Направлення/огляд зазначених осіб на стан алкогольного сп`яніння має відбуватися лише у відповідності до цих положень Кодексу.
Так, згідно з частинами 2-6 та 8 ст.266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Наведені норми КУпАП також кореспондуються із положеннями Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 N 515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.11.2016 за N1429/29559 (п. 7 Глави 3 Розділу VIII). Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».
Таким чином, правопорушення, вчинене військовослужбовцем тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену главою 13 Б (військові адміністративні правопорушення) КУпАП.
Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами 1 або 2 цієї статті вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (ч. 1 ст. 172-20); участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (ч. 2 ст. 172-20), або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Особливий період- це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України, які затверджувались Законами України, воєнний стан продовжувався та діє станом на сьогоднішній день.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Згідно протоколу серія А4955 № 9 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 12.02.2026, 12 лютого 2026 р., близько 00 години 10 хвилин механік 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 , знаходячись на території тимчасового розташування мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить висновок медичного огляду № 467 від 12.02.2026 року. 
Таким чином, солдат ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , безпосередньо виконуючи обов`язки механіка 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під час виконання службових обов`язків перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст.172-20 КУпАП.
Стороною захисту до справи надано постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2026 у справі №333/2084/26 ,при розгляді якої судом було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби, який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , 12.02.2026 о 00:10, в умовах особливого періоду та воєнного стану, знаходячись на території тимчасового розташування мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану. Під час огляду на стан сп`яніння лікарем КНП "Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" ЗОР встановлено перебування в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Також даною постановою встановлено, що вина ОСОБА_1 , як військовослужбовця, який перебуває на військовій службі, також підтверджується зібраними матеріалами справи, а саме: протоколом серія А4955 № 9 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 12.02.2026, бланком отримання пояснень від 17.02.2026, поясненнями ОСОБА_1 від 17.02.2026, відібраними засобами зв`язку у присутності двох свідків, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14.02.2026, рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 12.02.2026, медичною характеристикою начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 майора медичної служби ОСОБА_5 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , службовою характеристикою на солдата ОСОБА_1 , висновком та довідкою щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.02.2026, копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 217 від 31.07.2025, що становить диспозицію саме ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відтак, згідно вищевикладеного, з урахуванням ст. 24 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_6 саме у період з 11.02.2026 по 12.02.2026 виконував обов`язки військової служби, так як після лікарняного повертався у розташування мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 для подальшого несення служби.
Крім того, 12.02.2026 року ТВО командира мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_7 складено Рапорт командиру в/ч НОМЕР_1 , в якому пропонував притягнути солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та покладено на заступника командира роти безпілотних авіаційних комплексів з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 , обов`язок на підготування проекту наказу та матеріалів адміністративного правопорушення.
Відтак, за правопорушення, що мало місце в ніч з 11.02. на 12.02.2026 р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як військовослужбовця в статусі спеціального суб`єкта відповідальності.
Виявлено таке правопорушення було після зупинки транспортного засобу поліцейськими, які в подальшому встановили, що ОСОБА_1 є військовим і викликали на місце представників командування в/ч НОМЕР_1 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показал,що 11.02.2026 р.по лінії «102» надійшов виклик патрульної поліції з блок-посту по АДРЕСА_2 ,де зупинили водіяз підозрою на сп`яніння.Прибувши на місце вилику у складі екіпажу,вона спілкувалась з ОСОБА_1 ,який повідомив,що є військовим,він самостійно викликав на місце події військове керівництво,в подальшому у їх супроводі попрямував на огляд в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради».Відносно ОСОБА_1 нею був складений протокол за ст.130 ч.1 КУпАП,оскільки до прибуття військового керівництва ОСОБА_1 відмовився проходити огляд за вимогою патрульної поліції.
Відповідно до письмових пояснень від 14.02.2026 року, молодшого лейтенанта мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 які додані до протоколу серія А4955 № 9 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 12.02.2026, останній пояснив, що 11.02.2026 року близько 23:30 до нього подзвонив солдат ОСОБА_1 і повідомив, що його зупинили на блокпості на виїзді з м.Запоріжжя і попросив приїхати з водієм, який сяде за кермо його автомобіля. 12.02.2026 року о 00:10 приїхавши на блокпост, ОСОБА_3 з`ясував, що на солдата ОСОБА_1 складено протокол за водіння в стані алкогольного сп`яніння. Після цього лейтенант ОСОБА_2 доправив ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради. Пізніше лейтенант ОСОБА_2 повідомив його, що солдат ОСОБА_1 отримав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до письмових пояснень від 14.02.2026 року, заступника командира роти безпілотних авіаційних комплексів з психологічної підтримки персоналу мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 , які додані до протоколу серія А4955 № 9 про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 12.02.2026, останній пояснив, що 11.02.2026 року близько 23:30 молодший лейтенант ОСОБА_3 повідомив, що солдата ОСОБА_1 зупинили на блокпості на виїзді з м.Запоріжжя. 12.02.2026 року о 00:10 приїхавши на блокпост ОСОБА_2 помітив, що солдат ОСОБА_9 мав ознаки алкогольного сп`яніння. Він мав характерний запах, хитку ходу та беззв`язне мовлення. В подальшому ОСОБА_2 доправив солдата ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради. Відповідно до цього був складений медичний висновок № 467 від 12.02.2026 року.
Дані обставини зазначені у письмових поясненнях, які додані до клопотання захисника.
Тобто, уповноваженими органами правопорядку було встановлено факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, а саме знаходження в нетверезому стані саме під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.
Зважаючи, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби та враховуючи норми ст. 172-20 КУпАП щодо притягнення до відповідальності військовослужбовця за виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, солдат ОСОБА_1 підлягав притягненню до відповідальності саме за ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 61 Конституції України: ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Принцип юридичної відповідальності, який означає, що особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення, знайшов своє відображення і у практиці ЄСПЛ, зокрема у справі «Ігор Тарасов проти України» (Заява №44396/05) від 16 червня 2016 року (Остаточне від 16.09.2016 року).
Статтею 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено право не бути притягненим до суду або покараним двічі.
Згідно з принципом «non bis in idem» «двічі за одне і те саме правопорушення» заборонено притягати фізичну та юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, але особа може бути притягнена за правопорушення до різних видів відповідальності, зокрема нести цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність, що не суперечить принципу «non bis in idem».
Принцип «non bis in idem» у правових позиціях ЄСПЛ становить сукупність матеріально-правових та процесуальноправових положень, які судом не виокремлюються. Коли ЄСПЛ розглядає спірні питання, то надає перевагу процесуальним аспектам.
Матеріально-правова складова правила «non bis in idem» розглядає, 1) що розуміють під правопорушенням, за яке неможливо притягти особу двічі до юридичної відповідальності за одне і те саме правопорушення а також, 2) що саме розуміють під подвійним покаранням.
ЄСПЛ не відокремлює у принципі «non bis in idem» матеріально-правовий та процесуально-правовий компоненти. Між ними є тісний зв`язок, який характеризує, що одночасне кримінальне переслідування особи, навіть в окремих процесах, за одні і ті ж факти не оцінюються Судом як порушення.
У рішенні «Franz Fischer v. Austria» ЄСПЛ встановив, що головна мета ст. 4 Протоколу № 7 полягає в забороні повторного кримінального процесу, який вже був завершений прийняттям остаточного рішення.
У рішенні справи «Gradinger v. Austria « ЄСПЛ сформулював критерії оцінки двох правопорушень як тотожних. Тотожність стосується не лише назви правопорушень за законом, але, що головніше, змісту та мети правопорушень.
Дія принципу «non bis in idem» поширюються не лише на кримінально-правову сферу.
З огляду на те, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за протоколом серії ЕПР1 №589102 від 11.02.2026 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та протоколом № А4955 № 9 від 12.02.2026 р., він вважається єдиним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вчиненого при одних і тих самих обставинах, а саме під час повернення до місця несення служби та перебування у розташуванні військової частини, а отже ОСОБА_1 не може бути двічі притягнутий до адміністративної відповідальності.
За таких обставин притягнення ОСОБА_1 вдруге до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП України є порушенням положень Європейської Конвенції з прав людини щодо права на справедливий суд та порушенням ст. 61 Конституції України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, у тому числі, за наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.
Керуючись ст. 247 ч.1 п.8 КУпАП,суддя-

постановила:

Справу відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, закрити на підставі п. 8 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,-протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи,щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом(посадовою особою),правомочним розглядати скаргу.

Суддя Ю.А.Галущенко

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.
Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.