ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 295/828/26
Провадження № 2/292/320/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області
головуюча суддя Гуц О.В. секретар судового засідання Риданова Г.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В :

14.04.2026 на адресу суду за підсудністю з Житомирського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовомТОВ "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги мотивують тим, що 20.06.2020 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 665149177, згідно якого останньому надано кредит в розмірі 8300 грн. Даний кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора 3ADS64G9.
В подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв"язку з чим загальна сума становить 20 000 грн. 
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118/01 та 06.10.2020 підписано реєстр прав вимоги № 102, відповідно до яких ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача.
05.08.2020 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01 та 31.08.2023 підписано реєстр прав вимоги № 11, у відповідності до яких ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступлено права вимоги до відповідача.
11.07.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 27 467,10 грн.
ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором.
Відповідач належним чином зобов"язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 27 467,10 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 8538,33 грн, по відсоткам - 18928,77 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 у розмірі 27467,10 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 
Ухвалою Пулинського районного суду Житомирської області від 15.04.2026 прийнято позовну заяву до свого провадження, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана на адресу місця реєстрації відповідача та отримана ним 22.04.2026.
13.05.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шмата Р.П. через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача повністю не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 грошові зобов"язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 ще не існували, а відтак не могли відступатися права кредитора за цим договором. Крім того, на час укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину та не індивідуалізовано його належним чином. Вважає, що посилання позивача на продовження строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.20218 додатковими угодами не спростовує необхідності чіткового визначення предмета договору на момент його укладення, адже правочин є чинним лише за умови визначеності його істотних умов, а предмет договору факторингу має бути конкретно визначений. Також вважає, що позовні вимоги підлягають відхиленню у зв"язку зі спливом строку позовної давності. Оскільки кредитний договір № 665149177 укладено 20.06.2020 строком на 14 днів, тому кінцевий строк виконання зобов"язання настав у липні 2020 року, навіть з урахуванням укладення додаткових угод про продовження строку дії договору, тоді як до суду позивач звернувся лише в 2026 році. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у зв"язку з їх безпідставністю та недоведеністю, застосувати до заявлених позовних вимог строк позовної давності, передбачений ст.ст. 257, 267 ЦК України, та відмовити у задоволенні позову у зв"язку зі спливом строку позовної давності, понесені судові витрати стягнути з позивача. 
15.05.2026 до суду від представника позивача ТОВ "ФК "Ейс" Сахарової О.І. через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Так, позовна давність сплила під час дії воєнного стану та вважається продовженою на строк дії в Україні воєнного стану, тому позивач дотримався її строків та реалізує своє беззаперечне право на справедливий суд відповідно до Конституції України. Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача зазначає, що з урахуванням визначених строків дії дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Предметом вказаного договору факторингу є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. 06.10.2020 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 102 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 20 935,35 грн. Відповідно до умов договору факторингу передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. Таким чином, право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку, а отже, право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" 06.10.2020, тобто після укладання кредитного договору № 665149177 від 20.06.2020. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки базується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. Отже, права вимоги за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 передані ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на користь ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Таліон Плюс" на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 у розмірі 27 467,10 грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив у встановлений судом строк відповідач та його представник не скористалися.
Від учасників справи будь-яких заяв та клопотань, в тому числі про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило.
Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ  "Манівео швидка фінансова допомога"із заявкою на отримання грошових коштів в кредит, в якій визначено суму кредиту 8 300 грн, строк кредитування - 14 днів. 20.06.2020 між ТОВ  "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено договір № 665149177, відповідно до умов якого кредитодавець зобов"язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 8 300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3, п. 1.4. або п. 1.5. цього договору.    Відповідно до пункту 1.2. договору кредит надається строком на 14 днів від дати отримання кредиту позичальником.
Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п. 4.1., п. 4.7. договору).
В подальшому відповідач та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклали додаткові угоди до договору № 665149177 від 20.06.2020, згідно яких сторони домовилися збільшити суму кредиту: 20.06.2020 на суму 1800 грн та 3000 грн, проценти за користування кредитом у розмірі 8,82 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 890 грн 82 коп (у грошовому виразі); 23.06.2020 на суму 850 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 8,70 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 1214 грн 38 коп (у грошовому виразі); 25.06.2020 на суму 400 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 8,62 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 1237 грн 06 коп (у грошовому виразі); 30.06.2020 на суму 850 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 7,68 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 1168 грн 05 коп (у грошовому виразі); 30.06.2020 на суму 1150 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 7,32 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 1197 грн 05 коп (у грошовому виразі); 30.06.2020 на суму 1300 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 7,55 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 1332 грн 82 коп (у грошовому виразі); 17.07.2020 на суму 1000 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 29,54 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 2124 грн 17 коп (у грошовому виразі); 18.07.2020 на суму 1350 грн. проценти за користування кредитом у розмірі 28,37 % від суми кредиту (у процентном вираженні) або 2422 грн 79 коп (у грошовому виразі).
03.07.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 665149177 від 20.06.2020, згідно якої сторони продовжили строк, на який був наданий кредит на 29 днів. Починаючи з 04.07.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,40 процентів в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди.
05.07.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 665149177 від 20.06.2020, згідно якої сторони продовжили строк, на який був наданий кредит на 1 день. Починаючи з 02.08.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,12 процентів в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди.
02.08.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору № 665149177 від 20.06.2020, згідно якої сторони продовжили строк, на який був наданий кредит на 29 днів. Починаючи з 03.08.2020 позичальник сплачує за користування кредитом 1,12 процентів в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою згідно даної додаткової угоди.
До договору № 665149177 від 20.06.2020позивачем додано алгоритм дій ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" стосовно укладання кредитних договорів, порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ  "Манівео швидка фінансова допомога"з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ  "Манівео швидка фінансова допомога", сума кредиту до договору №665149177 від 20.06.2020- 8 300 грн, строк кредитування 14 днів, процентна ставка 1,70 % в день. Заявка на кредит подана ОСОБА_1 20.06.2020, договір та одноразовий ідентифікатор відправлені позичальнику та введені ним 20.06.2020 10:20:50. Перерахування грошових коштів позичальнику - 20.06.2020 10:21:00. Кредитний договір № 665149177підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 3ADS64G9, відправленим 20.06.2020 об 10:20:17 год. на номер мобільного телефону, який вказаний позичальником у заявці на отримання грошових коштів 0686768043. 
Згідно платіжних доручень від 20.06.2020, 23.06.2020, 25.06.2020, 30.06.2020, 17.07.2020, 18.07.2020 та довідок № 665149177/27062025/Э від 27.06.2025, ТОВ  "Манівео швидка фінансова допомога"перерахувало грошові кошти в сумі 8300 грн, 1800 грн, 3000 грн, 850 грн, 400 грн, 850 грн, 1150 грн, 250 грн, 1300 грн, 1000 грн, 1350 грн відповідно на загальну суму 20 000 грн на платіжну картку відповідача № НОМЕР_5. У графі «призначення платежу» вказано про переказ коштів згідно договору № 665149177 від 20.06.2020, ОСОБА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", за кредитним договором № 665149177, ОСОБА_1 20.06.2020 видано гроші в сумі 20000 грн. строком на 14 днів. З 20.06.2020 по 06.10.2020 нараховано заборгованість по тілу кредиту в сумі 8538,33 грн., проценти - 12397,02 грн. Оплачено 03.07.2020 - 1222 грн., 05.07.2020 - 11005 грн., 12.07.2020 - 1500 грн., 02.08.2020 - 2328 грн., всього 16055 грн.
Згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт), клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
28.11.2019 між ТОВ "Таліон плюс" (фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони дійшли згоди викласти п 8.2. договору у наступній редакції: "8.2. строк дії цього договору починає перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього договору та закінчується 31.12.2020, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов"язань за цим договором". Всі інші умови договору залишаються без змін.
31.12.2020 між ТОВ "Таліон плюс" (фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно якої сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.
31.12.2021, 31.12.2022 та 31.12.2023 між ТОВ "Таліон плюс" (фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) укладені додаткові угоди №№ 27, 31, 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, згідно яких сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.12.2022, 31.12.2023, 31.12.2024.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 102 від 06.10.2022 ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на виконання договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ними 28.11.2018, підписали реєстр про передачу права вимоги до божників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 в розмірі 20 935,35 грн, з яких: заборгованість по основному боргу - 8538,33 грн, заборгованість по відсоткам - 12397,02 грн.
Як вбачається з протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги згідно реєстру прав вимоги № 102 від 06.10.2020, між ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (фактор), клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 1878 осіб. Загальна суми заборгованості, переданої за реєстром, становить 22 319 922, 09 грн.
Згідно акта звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 102 від 06.10.2020 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс", здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог.
05.08.2020 між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (фактор) та ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) укладено договір факторингу № 05/0820-01, у відповідності до умов якого клієнт зобов"язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов"язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (фактор) та ТОВ "Таліон плюс" укладені додаткові угоди №№ 2, 3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020.
Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023, ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "Таліон плюс" на виконання договору факторингу № 05/0820-01, укладеного між ними 05.08.2020, підписали реєстр про передачу права вимоги до божників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором  № 665149177 від 20.06.2020 в розмірі 27467,10 грн, з яких: заборгованість по основному боргу - 8538,33 грн, заборгованість по відсоткам -18928,77 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон плюс", ОСОБА_1 за кредитним договором  № 665149177 від 20.06.2020 з 06.10.2020 по 20.11.2020 нараховано заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8538,33 грн, проценти - 18928,77 грн.
11.07.2025 між ТОВ "ФК "Ейс" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 14.07.2025 за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, укладеного між ТОВ "ФК "Ейс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс", клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 55036, на загальну суму заборгованості 996 505 058,33 грн.
Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 14.07.2025, ТОВ "ФК "Ейс" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) домовились, що клієнт відступає фактору право вимоги до боржників - позичальників на умовах, передбачених договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 в розмірі 27467,10 грн, з яких: заборгованість по основному боргу - 8538,33 грн, заборгованість по відсоткам - 18928,77 грн.
З платіжних інструкцій № 317 від 12.08.2025, № 344 від 04.09.2025, № 355 від 18.09.2025, №№ 356, 357, 358 від 19.09.2025, № 360 від 24.09.2025, вбачається, що ТОВ "ФК "Ейс" сплатило ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, кошти в сумі 2 000 000 грн, 500 000 грн, 500 000 грн, 500 000 грн., 500 000 грн, 500 000 грн, 1 177 850,80 грн.
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 ОСОБА_1 , наданої ТОВ "ФК "Ейс", вбачається, що 20.06.2020 ОСОБА_1 надано кредит згідно кредитного договору. Заборгованість станом на 26.12.2025 складає 27 467,10 грн: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 8538,33 грн, прострочена заборгованість за процентами - 18928,77 грн. Сума операції (за дебетом або кредитом відповідно), сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку, сума вихідного залишку за даним кредитним договором за 14.07.2025-26.12.2025: обороти за період - дебет - 27467,10 грн, сальдо на кінець періоду - прострочене тіло 8538,33 грн, прострочені відсотки 18928,77 грн, разом 27467,10 грн.
На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, з якої вбачається, що на ім"я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Також емітувались інші картки. В банку за ОСОБА_1 закріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , який вказаний в анкеті та на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 20.06.2020-05.07.2020, 17.07.2020, 23.07.2020. По рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 3000 грн від 20.06.2020; 1800 грн від 20.06.2020; 8300 грн від 20.06.2020; 850 грн від 23.06.2020; 850 від 30.06.2000; 400 грн від 25.06.2020; 1300 грн від 30.06.2020; 1150 грн від 30.06.2020; 1000 грн від 17.07.2020; 1350 грн від 18.07.2020. 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.         Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Визначення поняття зобов"язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, згідно якої це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Судом встановлено, що кредитний договір № 665149177 від 20.06.2020 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланий відповідачу.
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Верховний Суд у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Позивачем належними та допустимими доказами доведено укладення 20.06.2020 кредитного договору № 665149177 та додаткових угод між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням їх електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами відповідно положень Закону України "Про електронну комерцію".
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих суду доказів, позивачем доведено виконання ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" своїх зобов"язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме - надання відповідачу кредиту в розмірі 20000 грн шляхом перерахування з 20.06.2020 по 18.07.2020 на його картковий рахунок.
У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повернув.
Згідно з наданим розрахунком заборгованість ОСОБА_1 становить 27467,10 грн, яка складається із: заборгованості по кредиту - 8538,33 грн; заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 18928,77 грн. 
Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки частина з них нарахована після спливу строку кредитування, передбаченого договором та додатковими угодами.
Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно ст.252 ЦПК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або роками. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
У ст.631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити ваші права та виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору
Відтак, закінчення строку договору, який був належним чином виконаний позбавленою стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Як вбачається з пункту 1.2 договору, ОСОБА_1 надано кредит строком на 14 днів. Відповідно до вказаного строку відповідач мав повернути позивачу кредит та сплатити проценти.
Згідно додаткових угод до договору від 03.07.2020, 05.07.2020, 02.08.2020, відповідачу тричі продовжувався строк, на який було надано кредит, по 29 днів та 1день.
Отже, загальний строк кредитування становить 73 дні, до 31.08.2020. 
У той же час, з наданих розрахунків заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 нараховані відсотки за користування кредитом станом на 06 жовтня 2020 року, тобто поза межами строку кредитування, який не має перевищувати 73 дні. Останнім днем строку позики та відповідно нарахування відсотків є 31 серпня 2020 року.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Після закінчення строку позики і невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати відсотків за його користування, у статті 625 ЦК України, передбачені наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та відповідальність боржника за неправомірне використання кредитних коштів.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду викладеного у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом згідно вказаного договору та зміну дати повернення всіх сум кредиту більше 73 днів матеріали справи не містять.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач мав сплачувати проценти за користування кредитом з 20.06.2020 по 03.07.2020 (14 днів) в розмірі 0,63 %, що становить 1556,73 грн., з розрахунку: 17650,00 грн. х 0,63% х 14 днів.
Згідно розрахунку відповідач 03.07.2020 сплатив 1222,00 грн., з яких на погашення процентів спрямовано 1221,62 грн. та 0,38 коп. на погашення тіла кредиту.
З 04.07.2020 по 01.08.2020 (29 днів), відповідач мав сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1,40%, що становить 7165,90 грн., з розрахунку: 17650,00 грн. х 1,40% х 29днів.
Згідно розрахунку відповідач 05.07.2020 сплатив 11005,00 грн., з яких на погашення процентів спрямовано 358,28 грн. та 10646,72 коп. на погашення тіла кредиту, а також 12.07.2020 сплатив 1500,00 грн., з яких на погашення процентів спрямовано 686,28 грн. та 813,72 коп. на погашення тіла кредиту.
З 02.08.2020 по 03.08.2020 (1 день), відповідач мав сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1,12%, що становить 95,62 грн., з розрахунку: 8538,33 грн. х 1,12% х 1 день.
Відповідно до розрахунку, відповідач 02.08.2020 сплатив 2328,00 грн., з яких 2327,15 грн. спрямовано на погашення процентів - та 0,85 коп. на погашення тіла кредиту.
З 04.08.2020 по 31.08.2020 (29 днів), відповідач мав сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 1,12%, що становить 2773,24 грн., з розрахунку: 8538,33 грн. х 1,12% х 29 днів. 
Отже, відповідач за 73 дні мав сплатити відсотки в загальному розмірі 11591,49 грн. (1556,73+7165,90+95,62+2773,24), а сплатив - 4593,33 грн., у зв`язку з чим заборгованість за несплаченими процентами складає 6998,16 грн. (11591,49 грн. (нараховані відсотки) - 4593,33 грн. (сплачені відсотки), які підлягають стягненню з відповідача.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 15536,49 грн., з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 8538,33 грн., за відсотками - 6998,16 грн.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав умови кредитного договору та не сплатив заборгованості в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 15536 грн. 49 коп.
Щодо доводів представника відповідача про те, що на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 грошові зобов"язання ОСОБА_1 за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 ще не існували і не могли відступатися права кредитора за цим договором, суд зазначає наступне. 
Згідно п.8.2. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк цього договору починається з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та закінчується 28 листопада 2019 року, але в будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов"язань за цим договором.
Додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжувався, зокрема до 31.12.2024, тобто його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії - з 28.11.2018 по 31.12.2024.
Згідно п.1.5 договору факторингу реєстр прав вимог означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимог наведена в додатку №1 до цього договору. 
Пунктом 4.1. доовору факторингу встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.
Таким чином, право вимоги перейшло від ТОВ "Машівео швидка фінансова допомога" до "ТОВ "Таліон Плюс" в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку, тобто право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" після укладання кредитного договору № 665149177 від 20.06.2020, а саме - 06.10.2020. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже існувало, а не є майбутнім, як помилково зазначив представник відповідача.
Щодо доводів представника відповідача про сплив строку позовної давності, з моменту якого особа має право звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, суд зазначає наступне.
Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.
Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
У ч.1 ст.261 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
Тобто строки, передбачені статтею 257 ЦК України (загальна позовна давність), продовжено на строк дії карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2120-IX, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із позовом. 
Законом України №4434-ІХ "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14 травня 2025 року, який набрав чинності 04 вересня 2025 року, виключено п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлювалось, що в період дії воєнного стану перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану.
З позовною заявою до відповідача позивач ТОВ "ФК "Ейс" звернувся до суду 20 січня 2026 року.
Враховуючи продовження загального строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України, внаслідок введення карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), а згодом воєнного стану (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України) суд вважає, що загальний строк позовної давності в три роки по вимозі про стягнення заборгованості продовжено та позивачем при зверненні до суду із позовом не пропущено.
Таким чином, доводи представника відповідача у вказаній частині є необґрунтованими та безпідставними.
Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, протокол погодження вартості послуг до договору, додаткову угоду № 25770915459 до договору, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн від 29.12.2025.
Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "ФК "Ейс" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (15536,49/27467,10)х7000,00 = 3959 грн 47 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (15536,49/27467,10)х2662,40 = 1505 грн 95 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд-
У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4  на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс 310а, код ЄДРПОУ: 42986956) заборгованість за кредитним договором № 665149177 від 20.06.2020 в розмірі 15 536 (п"ятнадцять тисяч п"ятсот тридцять шість) гривень 49 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1505 (одна тисяча п"ятсот п"ять) гривень 95 копійок, а також витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 3959 (три тисячі дев"ятсот п"ятдесят дев"ять) гривень 47 копійок. 
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя О.В. Гуц