П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9296/25	

Суддя першої інстанції: Марин П.П.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--»: м.Одеса
Повний текст судового рішення складений: 17.11.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги військових частин НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
31.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії щодо нарахування йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) березень 2015 року, замість базового місяця січень 2008 року;
зобов`язання нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року;
визнання протиправними дії щодо не нарахування та невиплати йому за період з 01.03.2018 по 08.03.2024 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у фіксованій величині 4452,11грн. на місяць;
зобов`язання здійснити перерахунок та виплату йому індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4452,11грн. на місяць за періоди: з 01.03.2018 по 24.08.2023 (військова частина НОМЕР_2 ), з 25.08.2023 по 08.03.2024 (військова частина НОМЕР_3 ).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі, зокрема у період з 01.12.2015 по 24.08.2023 – у військовій частині НОМЕР_2 , з 25.08.2023 по 08.03.2024 – у військовій частині НОМЕР_4 (перебувала на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_5 ). Позивач зазначає, що в порушення вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 йому протиправно не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008. Також, на думку позивача, у період з 01.03.2018 по 08.03.2024 відповідачі протиправно не нарахували та не виплатили йому індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 4452,11грн. щомісячно.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.11.2025 позов задоволено частково; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) березень 2015 року, замість базового місяця січень 2008 року; зобов`язано Інформаційний центр «Одеса» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_6 ) щодо у не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у сумі 4452,11грн. на місяць; зобов`язано Інформаційний центр «Одеса» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у сумі 4452,11грн. на місяць; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 08.03.2024 індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у сумі 4452,11грн. на місяць; зобов`язано Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_5 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 08.03.2024 індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у сумі 4452,11грн. на місяць; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та однією з основних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. При цьому, січень 2008 є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, оскільки за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 для цілей застосування Порядку №1078 (із змінами, внесеними Постановою №1013) є січень 2008. Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абз.3, 4, 6 п.5 Порядку №1078 за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 08.03.2024, оскільки розмір підвищення його доходу в березні 2018 є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018. Разом з тим, суд першої інстанції, визначаючи індексацію-різницю у розмірі 4452,11грн., виходив з того, що розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 склав 11,04грн., а сума можливої індексації, що склалася у березні 2018 - 4463,15грн. При цьому, суд відмовив у задоволенні вимог в частині виплати позивачу фіксованої індексації за 2023 рік, вказавши, що п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-IX зупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на 2023 рік. Крім того, суд визначив вчинення дій зобов`язального характеру у даній справі військовими частинами пропорційно періодам проходження у них позивачем військової служби. 
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідачі подали апеляційні скарги в яких просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги військова частина НОМЕР_2 зазначає, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина приросту індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%, а з січня 2016 – в розмірі 103%, а підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. З урахуванням даних Держстату України, апелянт зазначає, що лише у жовтні 2018 було перевищено поріг індексації у 103%, який опублікований у листопаді 2018, а тому індексацію необхідно проводити з грудня 2018. Крім того, апелянт не погоджується із сумою підвищення доходу позивач у березні 2018, зазначаючи, що суд першої інстанції включив до розрахунку складові грошового забезпечення, які мають одноразовий характер. На доводами відповідача, грошове забезпечення позивача становить у лютому 2018 – 15371,49грн., а у березні 2018 – 19733,28грн., тобто сума підвищення доходу становить 4361,79грн., а індексація до виплати складає 101,36грн. 
Доводи апеляційної скарги військової частини НОМЕР_5 є аналогічними за змістом до апеляційної скарги військової частини НОМЕР_2 в частини розрахунку суми індексації-різниці грошового забезпечення позивача, що підлягає до виплати. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у періоди: з лютого 2004 по 24.08.2023 - в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) та з 25.08.2023 по 08.03.2024 - в Інформаційному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (військова частина НОМЕР_4 ) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (в зазначений період перебував на фінансовому забезпеченні в Управлінні інформації (військова частина НОМЕР_7 P) Адміністрації Державної прикордонної служби України).
Наказом начальника Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.02.2024 №8т РОС та 08.03.2024 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Сторонами не заперечується, що у період проходження служби з 01.12.2015 по 28.02.2018 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008.
Крім того, відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, за період з 01.03.2018 по 08.03.2024 позивачу не нараховувалась індексація-різниці грошового забезпечення.
Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008, а також не нарахування та невиплатою індексації грошового забезпечення, розрахованої відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078, за період з 01.03.2018 по 08.03.2024, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволення позовних вимог, тому перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011 XII (надалі - Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно ч.3 вищезазначеної статті грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом №1282-ХІІ.
Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (надалі - Закон України №1282-ХІІ) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ст.2 Закону України №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Частинами 1-2 ст.5 Закону України №1282-ХІІ встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також, Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч.6 ст.5 Закону України №1282-Х1І).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, що визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (надалі - Порядок №1078).
Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Крім того, звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.
Відповідно до п.5 Порядку №1078 (у редакції від 15.12.2015 на момент виникнення спору) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
В редакції від 24.02.2016, 24.11.2016, 24.10.2017 п. 5 Порядку №1078 є аналогічним.
В редакції 15.03.2018 п.5 викладено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Отже, аналізуючи вищезазначене, місяць у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації.
Відповідно до змісту п.5 Порядку №1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.
Тож, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).
Тому, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць.
Окрім того, відповідно до п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пов`язується з місяцем підвищенням тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.
Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим для подальшої індексації.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01.01.2008, а отже січень 2008 є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення.
Зі вступом в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців, наступним підвищенням посадових окладів військовослужбовців було 01.03.2018.
Таким чином, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.
Також, із системного аналізу абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що ним врегульовано виплату індексації-різниці, право на яку виникає у особи в тому випадку, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
При цьому, нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Тому, враховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз.абз.3, 4, 6 п.5 Порядку №1078, колегія суддів вважає, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Між тим, з урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлено нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.п.5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
В свою чергу, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, суб`єкту владних повноважень належало вирішити питання наявності у нього права на отримання суми індексації-різниці.
Тому, з огляду на вимоги абз.4 п.5 Порядку № 1078, колегія суддів вважає, що позивач має право на отримання суми індексації-різниці у період з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 08.03.2024 за умови, якщо розмір підвищення його доходу в березні 2018 дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018.
В свою чергу, у випадку, коли відповідна умова наявна, розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №400/3826/21.
Так, з особового розрахунку грошового забезпечення позивача за 2018 рік вбачається, що його грошове забезпечення у лютому 2018 становило 20088,24грн. (посадовий оклад 1830грн.), у березні 2018 - 20099,28грн. (посадовий оклад 9160грн). /а.с.27-28/
Отже, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 склав 11,04грн. (20099,28грн.- 20088,24грн.).
Разом з тим, враховуючи розмір прожиткового мінімуму у березні 2018 (1762грн.), величину приросту індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення у березні 2023, з моменту підвищення посадового окладу у січні 2008 року (253,3%), встановлено, що розмір можливої індексації в березні 2018 складає 4463,15грн. (1762грн. х 253,3%).
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 08.04.2024, виходячи з фіксованої величини у розмірі 4452,11грн. щомісячно (4463,15грн. – 11,04грн). 
Стосовно вчинення дій зобов`язального характеру у даній справі, слід зазначити, що проходження військової служби врегульовано спеціальним законодавством, до якого відноситься, зокрема, Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (далі - Положення).
Відповідно до п.293 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.
Таким чином, в Положенні прямо передбачено, що у разі звільнення військовослужбовця зі служби, з ним розраховується та військова частина, з якої його було звільнено.
З цих підстав, колегія суддів доходить висновку, що вимоги зобов`язального характеру у даній справі щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із визначенням базового місяця січень 2008 року, індексації-різниці грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 31.12.2022, з 01.01.2024 по 08.03.2024, має здійснювати військова частина НОМЕР_5 , оскільки саме наказом командира цієї частини позивач звільнений з військової служби.
На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції невірно визначив суб`єкта владних повноважень, на якого мають бути покладені дії зобов`язального характеру у даній справі, рішення суду першої інстанції, в порядку ст.317 КАС України, підлягає зміні в цій частині.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги військових частин НОМЕР_8 Р, 2451Р на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року змінити в частині помилкового покладення дій зобов`язального характеру на військову частину НОМЕР_8 Р та викласти абзаци третій та п`ятий його резолютивної частини в наступній редакції:
«Зобов`язати Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із встановленням місяця підвищення грошових доходів (базового місяця) січень 2008 року. 
Зобов`язати Управління інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року індексації грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 у сумі 4452,11грн. на місяць».
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційних скарг покласти на військові частини НОМЕР_8 Р, 2451Р.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв