Заводський районний суд м. Запоріжжя 
вул. Мирослава Симчича 65, м. Запоріжжя, 69106, тел.099-55-49-125 , inbox@zv.zp.court.gov.ua

Справа № 336/4850/25
Провадження №: 1-кп/332/180/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2026 р.	м. Запоріжжя	

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_10 ,
представника потерпілої (цивільного позивача) – адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_12 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_13 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62024080100005526 від 27.07.2024, за обвинуваченням:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Високе Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією, який проходив службу на посаді стрільця 1-го відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні «молодший сержант», раніше судимого:
28.05.2025 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з подальшим звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 02 травня 2024 року № 44-РС військовослужбовця за мобілізацією ОСОБА_12 призначено на посаду командира 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 07 травня 2024 року № 132 уважається, що ОСОБА_12 з 07 травня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_14 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_14 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, молодший сержант ОСОБА_12 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, молодший сержант ОСОБА_12 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
11 червня 2024 року, молодшого сержанта ОСОБА_12 , для проходження стаціонарного лікування було госпіталізовано до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
28 червня 2024 року, молодший сержант ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин, будучи виписаним з лікувального закладу - КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після проходження стаціонарного лікування, без поважних причин не з`явився на службу до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 та до 07 грудня 2024 року, тобто тривалістю понад три доби, обов`язки військової служби не виконував, до місця військової служби безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового та цивільного управління, за наявності реальної можливості для цього.

Окрім цього, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 07 грудня 2024 року № 92 о/с, молодшого сержанта за мобілізацією ОСОБА_12 , призначено на посаду стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 07 грудня 2024 року №364, військовослужбовця ОСОБА_12 , якому військова служба призупинена у зв`язку із самовільним залишенням військової частини НОМЕР_3 , зараховано в списки особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на всі види забезпечення та продовжено військову службу за призовом під час мобілізації, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Так, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, молодший сержант ОСОБА_12 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, молодший сержант ОСОБА_12 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, продовжуючи свою злочинну діяльність, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Так, 25 грудня 2024 року молодший сержант ОСОБА_12 вибув у звільнення (короткострокову відпустку) та з дозволу командування залишив місце несення військової служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території військового містечка № НОМЕР_4 на території Вознесенівського району міста Запоріжжя, з якого зобов`язаний був прибути 26 грудня 2024 року.
26 грудня 2024 року, молодший сержант ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, не з`явився на службу з короткострокової відпустки до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому містечку № НОМЕР_4 на території Вознесенівського району міста Запоріжжя, після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв, тим самим незаконно перебував за межами військової частини до моменту затримання його працівниками поліції 06 січня 2025 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший сержант ОСОБА_12 , 06 січня 2025 року, приблизно о 01:45 год., перебуваючи поза службою, будучі у стані гострої змішаної інтоксикації психоактивними речовинами, знаходячись у приміщенні кімнати АДРЕСА_4 - за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час конфлікту із ним, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, наявною у нього при собі сокирою, яку він заздалегідь узяв з кімнати за місцем свого мешкання - за адресою: АДРЕСА_5 , наніс не менше шести ударів в область голови, спричинивши потерпілому рвано-забійні рани лівої лобно-скроневої ділянки та завушної ділянки; проникаюче колото-різане поранення голови з ушкодженням кісток черепу в потиличній ділянці зліва, дірчастий перелом потиличної кістки зліва.
Одразу після цього ОСОБА_12 , діючи без розриву у часі, розуміючи, що зазначеними його діями не досягнуто бажаного результату та не настали суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , з метою його вбивства, наявним у нього ножем, який він також заздалегідь узяв з кімнати за місцем свого мешкання - за адресою: АДРЕСА_5 , наніс не менше восьми ударів в область тулубу та верхніх кінцівок потерпілого, спричинивши рану м`язи, перелом 4-5-го ребер зліва по середньоключичній лінії, пошкодження переднього середостіння, перикарду зліва, лівого шлуночка серця; рану м`язи, перелом 6-го ребра зліва по задній пахвовій лінії, пошкодження плеври, верхньої частки лівої легені; рану зовнішньої поверхні лівого плеча в верхній третині; рани на задній та передній поверхнях лівого передпліччя в середній третині; рану на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівок 2-ї та 3-ї п`ясних кісток; скальповану рану на тильній поверхні основної фаланги 2-го пальця лівої кисті; рани на тильній поверхні правої кисті в 1-му міжпальцьовому проміжку та рани на долонній поверхні правої кисті в 1-му міжпальцьовому проміжку, в результаті чого від двох проникаючих сліпих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням пристінкової плеври, м`язів, переднього середостіння, перикарда, серця, лівої легені, переламів ребер зліва, які супроводжувалися масивної внутрішньою кровотечею та призвели до гострої крововтрати, настала смерть ОСОБА_15 , на місці події, оскільки згідно висновку експерта №102 від 06 січня 2025 року, вони перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, тим самим ОСОБА_12 умисно вбив ОСОБА_15 .

2. Стаття (частина статті) закону України, що передбачає відповідальність за інкриміноване кримінальне правопорушення 
Своїми умисними діям ОСОБА_12 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені:
-ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану;
- ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
- ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

3. Позиція обвинуваченого
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 протягом усього розгляду справи змінював позицію захисту, свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнавав частково, або не визнавав. Матеріальну шкоду визнав, моральну шкоду спочатку не визнавав, вважаючи суму завищеною, в останньому судовому засіданні уточнену позовну заяву визнав у повному обсязі.
Суду пояснив, що з 2023 року він служив у ВЧ НОМЕР_5 на посаді молодшого сержанта стрілецької роти. Отримавши поранення, він перебував на лікуванні, потім повернувся на службу. Через посттравматичний синдром його поклали у Запорізьку психіатричну лікарню. 26 червня 2024 року йому подзвонив командир та повідомив, що він вже в СЗЧ та може не повертатися. Хоча його мали виписати лише 27 числа. Після того, як його виписали, він подзвонив командиру та повідомив, що не встигає на автобусі доїхати до розташування частини. ОСОБА_16 повідомив, що штат набраний, їм ніхто не потрібен. Він поїхав додому і там постійно знаходився, про що сказав командуванню. Він самостійно не звертався із заявами про порушення з боку командира. Крім того, він не робив будь-яких спроб з метою повернутися в частину. Повертатися не хотів через таке поводження. 
Далі, 8-11 жовтня 2024 року його зупинили патрульні, перевірили дані, з`ясували, що він у СЗЧ. Запропонували за новою програмою відновити службу, на що він погодився. Потім патрульні відвезли його до ВСП та направили до частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Офіційно за документами він приступив до виконання обов`язків напочатку грудня 2024. Там дозволяли на суботу та неділю поїхати додому.
У частині він прослужив не довго. Його відпустили на суботу та неділю, він мав повернутися 26.12.2023, але не повернувся. Потім злякався наслідків та покарання. Він вирішив не повертатися. Він усвідомлював, що не повернеться. 
5 січня 2025 у нього почався приступ та паніка. Протягом невеликого проміжку часу він випив заспокійливі таблетки (штук 12), потім у нього розболілася спина, він зробив собі знеболювальний укол. Не знав, що до таких наслідків це призведе. У комендантську годину, приблизно о 01:00 годині ночі, він вийшов по справам, потім, хвилин через сім, піднявся на поверх. Там він зустрів ОСОБА_17 . Той вийшов із санвузла. Обвинувачений згадав, що до Нового року він давав сокиру потерпілому. Він попросив її повернути. Той сказав зайди, забери. Там потерпілий йому налив 50 грамів самогону. У них виникла розмова на тему «руського миру», потерпілий йому сказав, що він не за тих воює, в наслідок чого виник конфлікт. Крім того, потерпілий часто носив червону кофту з надписом «Россия». Потім він знов попросив сокиру. Сусід сокиру віддав та почав виштовхувати його з кімнати. Що відбувалося далі, не пам`ятає, було темно. Що робив, скільки і як наносив удари, не розумів. Сокиру забрав, у загальному туалеті змив кров та відніс сокиру у кімнату, поклав разом з іншими інструментами. О котрій годині не пам`ятає, але повернувся до потерпілого щоб подивитися, чи живий він. Побачив лужу крові. Швидку не викликав, оскільки вони посварилися. Потім ліг спати, ще пам`ятає, що дивився серіал. Він нічого не розумів. Вранці прийшла поліція, пам`ятає собаку. Не розуміє, чому кінолог не дала собаці піти далі по коридору, а зупинила біля його кімнати.
У судовому засіданні від 15.05.2026 обвинувачений зазначив, що він вину визнає у повному обсязі також визнає цивільний позов, оскільки має бажання після набрання вироком законної сили продовжити службу в ЗСУ. Разом з цим свої попередні покази не змінив та не уточнив деталі обвинувачення. 
4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення
Незважаючи на фактичне невизнання своєї провини за викладених обставин, його винуватість повністю підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо у судовому засіданні.

По епізоду за ч. 1 ст. 115 КК України:
Так, потерпіла ОСОБА_10  у судовому засіданні пояснила, що дізналась про загибель її брата через мати ОСОБА_12 – ОСОБА_18 . Раніше ніколи її не бачила, інколи передавала гроші для того, щоб ОСОБА_18 допомагала братові. ОСОБА_18 написала їй смс, що її брата вбили. Потім зателефонував слідчий, він підтвердив, що це було вбивство.
По її приїзду в Україну, в ході розмови зі слідчим, їй повідомили, що підозрюваним є ОСОБА_12 . 
ОСОБА_19 останній раз в 2024 році у кінці червня. Вона приїздила до брата у гуртожиток та десь години 2-3 спілкувались. Він їй повідомляв, що ні з ким з гуртожитку не спілкувався. За час проживання ОСОБА_20 в гуртожитку, скарг не було, конфліктів також.
Спілкувалась з ОСОБА_17 рідко по телефону. Десь більше року, після того як ОСОБА_21 загубив телефон, потерпіла з ним не спілкувалась. Але спілкувалась з його сусідами, щодо його життя.
ОСОБА_22 чи кофти з надписом «Росія» у брата ніколи не було.
Убитий був спокійним, неконфліктним. Інколи зловживав спиртними напоями. Ходив на підробітки.
Цивільний позов підтримала, просила задовольнити.
Свідок ОСОБА_23  повідомила суду, що вона проживає у АДРЕСА_6 та 43, 2 поверх. 6 числа, місяць не пам`ятає, в холодну пору 2025 року, приблизно о 01.50 год. ночі, вона прокинулась та чула, що по стелі хтось б`є та було чутно з відкритого вікна чоловічі крики «допоможіть». Вона нічого не зробила, планувала зранку піднятись на 3 поверх та дізнатись, що відбувалось вночі. О 9.00 ранку свідок прокинулась, пішла на 3 поверх, але двері, які вели до коридору цього поверху, їй ніхто не відчинив. За цими дверима знаходиться 8 кімнат, не знає скільки там людей проживає. Через 20 хвилин відкрила двері ОСОБА_24 – сусідка, на запитання щодо криків, сусідка нічого не чула. На її запитання, хто живе над нею, сусідка підійшла до тієї кімнати, звідки був шум та відчинила двері. Вона разом із ОСОБА_24 побачили в кімнаті чоловіка, який лежав на спині між ліжком та вікном. Його лице було все в крові, також був відкритий рот. Жанна викликала швидку та поліцію. Перевірити ознаки життя вони не наважились, в кімнату не заходили. 
З цим чоловіком, який лежав у кімнаті, вона не знайома, де він проживав також невідомо.
ОСОБА_12 проживав на 3 поверсі номер кімнати не пам`ятає. Його вона знає ще з дитинства. Відносини з ним були добрі, конфліктів під час проживання не було. Щодо конфліктів між потерпілим та обвинуваченим до цих подій, вона не бачила. Жанна розповідала їй, що ОСОБА_12 неодноразово сварився з потерпілим ОСОБА_15 , з побутових питань. 
Зазвичай металеві двері, які ведуть в коридор 3 поверху, зачиняються на ключ. Ніхто, крім жителів третього поверху не можуть туди потрапити. 
У день, коли було чутно крики, не знає, чи був у кімнаті потерпілого ОСОБА_12 . Голос чула лише потерпілого. 
Свідок ОСОБА_25  повідомила суду, що вона колишній працівник банку. Обвинувачений колишній співмешканець тітки її чоловіка. Вона знає обвинуваченого приблизно років 5. ОСОБА_12 працював десь на заводі. Факти вживання ОСОБА_12 алкогольних напоїв підтверджує, щодо інших речовин не знає. Під час вживання алкоголю ставав трошки дратівливим. Вона знає, що через рік з початку війни ОСОБА_12 почав проходити військову службу, отримав контузію та пішов на лікування, десь через рік повернувся на службу. Обвинувачений декілька разів восени заходив до спеціалістів банку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » по вулиці Тенісній. Під час обслуговування в банку, він був трохи нервовий, повідомляв, що хтось знімає з його банківської карти кошти, хотів вирішити це питання. Стосовно подій, пов`язаних із обвинуваченням ОСОБА_12 за ст. 407, ст. 408, ст.115 КК України, їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_26  повідомила суду, що вона проживає в 66 кімнаті. Зранку 6 січня 2025 року свідок перебувала на кухні, яка знаходиться навпроти вхідної металевої двері, з 2 поверху сусідка ОСОБА_27 постукала в металеві двері та сказала їй, що з кімнати ОСОБА_20 було шумно і це заважало їй спати. На що вона ОСОБА_28 повідомила, що наразі сусіда ОСОБА_20 немає дома, але все ж таки вирішила перевірити та відкрила двері до його кімнати. Там знайшли його лежачи на полу. До кімнати вона не заходила, а викликала швидку. Вона повідомила ОСОБА_28 , що ОСОБА_20 вбили, потім викликали поліцію.
ОСОБА_21 приблизно 6 років мешкав в 81 кімнаті навпроти. Вона з ним не спілкувалась. ОСОБА_20 на вигляд було приблизно 60 років, він не працював. ОСОБА_21 був неконфліктний, вів себе тихо. Зловживав спиртними напоями рідко.
Також свідок чула вночі 6 січня 2025 року о 01.50 год. крики «допоможіть». Потім крики припинились. 
Вона подумала, що сусіду, який живе через стінку знов швидка потрібна. Сусіда звати ОСОБА_29 . За два або три дні до тих подій ОСОБА_29 викликали швидку. Вона знає, що у нього апарат на серці. 
Вночі вона не зрозуміла, з якого боку лунали крики, тому і не зрозуміла, хто кричить.
ОСОБА_12 особисто знає. Він проживав у кімнаті, що в кінці коридору. ОСОБА_12 їй часто допомагав. Щодо конфліктів ОСОБА_12 з кимось із сусідів, не знає. Щодо зловживання обвинуваченим спиртними напоями також не знає.
Свідок повідомила, що на поверсі 20 кімнат, однак проживає на даний час набагато менше, приблизно 8 сімей. Здебільшого це жінки, яким за 60 років. З чоловіків це ОСОБА_12 , померлий ОСОБА_21 та ОСОБА_29 , який вже не проживає за цією адресою. 
Крім того свідок повідомила, що загальні двері до коридору на третьому поверсі металеві на них мається замок, ключі від якого є лише у мешканців третього поверху. 
Свідок ОСОБА_30  повідомила суду, що 5 січня 2025 року о 02.32 год. ранку був дзвінок від ОСОБА_31 , під час розмови він плакав та вибачався перед нею, після цього вона вимкнула телефон.
1 січня 2025 року вранці о 9.00 ОСОБА_12 зателефонував їй та попросив відвезти в лікарню, скаржився на здоров`я. Обвинувачений прийшов до неї додому, після чого вона відвезла обвинуваченого в ІНФОРМАЦІЯ_7 разом із знайомою - ОСОБА_32 . В туалеті 9 лікарні вона бачила, як ОСОБА_12 щось колов собі. Після цього він став агресивним. Потім вони поїхали до Обласної лікарні, обвинувачений проходити лікування відмовився, тому вона разом зі знайомою відвезли його додому. 
04 січня 2025 року ОСОБА_33 поводив себе нормально, погрожував з особистих причин. Приходив до неї додому, вони поговорили і обвинувачений пішов.
Знає обвинуваченого з 2019 року, вони перебували в цивільному шлюбі. ОСОБА_12 був військовослужбовцем, весною він отримав контузію під ОСОБА_34 , після чого його відправили на лікування в м. Одеса. ОСОБА_12 казав їй, що в нього ПТСР, дуже боліла спина. ОСОБА_12 мешкав по АДРЕСА_7 , у сусідній кімнаті від нього проживала його мати.
Свідок знає про те, що ОСОБА_12 повертався до служби, потім там стався якийсь конфлікт і він повернувся додому.
ОСОБА_35 , яка була допитана в якості спеціаліста, у судовому засіданні повідомила, що вона два роки працює молодшим інспектором-кінологом КЦ ГУНП в Запорізькій області. 06.01.2025 об 11 годині надійшов виклик, була підозра на вбивство у гуртожитку в Заводському районі. Піднялись на 3 поверх. Спочатку у кімнату там, де було виявлено труп, зайшла вона із собакою. Собака взяла слід, собака вивела її з кімнати та повернула ліворуч, пройшла до кінця коридору, зупинилася та сіла біля дверей №54, що веде у кімнату ОСОБА_12 . Останній стояв у дверях. Тим самим вона показала, що завершила роботу. Після цього вони ще працювали із собакою, вона відзначала кімнату санвузла, там де був рукомийник та кухню. Там собака сильно принюхувалась. Дана собака найкраща в кінологічному центрі, її напрямком є слідова робота: кров, трупний запах. Вона не реагує на наркотики або інші речовини. Коли собака зупиняється і сідає – це є знаком того, що собака завершила роботу, тобто знайшла те, що шукає. Вона відчуває найвищі запахи, тобто останнього, хто був на місці злочину. Якби, хтось інший був останній, то вона повела б до іншої особи. 
На запитання обвинуваченого ОСОБА_12 спеціаліст повідомила, що вона не затримувала собаку, собака сама зупинилася біля кімнати ОСОБА_12 .
По епізоду за ч. 5 ст. 407 КК України:
Свідок ОСОБА_36  повідомив суду, що в/ч НОМЕР_3 розташовувалась в с. Верхня Терса, зараз цієї частини вже не існує. Він разом з ОСОБА_12 виконували військові завдання. Більше місяця спілкувався з обвинуваченим. Щодо бажання залишити військову частину ОСОБА_12 нічого йому не казав. Не пам`ятає, коли точно ОСОБА_12 пішов в СЗЧ, він в цей час перебував на позиціях. 
ОСОБА_12 перебував на посаді командира відділення 2 стрілецької роти в/ч НОМЕР_3 . Ці події відбулись більше 2 років тому.
Дізнався від побратимів, що обвинувачений пішов в СЗЧ. Після цього з ОСОБА_12 можливо один чи два рази спілкувались. Чому пішов в СЗЧ, ОСОБА_12 не повідомляв, на ці теми не спілкувались. Чому залишив військову частину, також не повідомляв.
Йому не відомо чи повертався до військової частини ОСОБА_12 . Цькування та побиття відносно обвинуваченого не було. Щодо заходів встановлення місцезнаходження ОСОБА_12 також не відомо. Він чув, що ОСОБА_12 проходив лікування, але подробиць не знає.
Після того, як ОСОБА_12 пішов в СЗЧ, в 2024 році змінили військову частину.
Свідок ОСОБА_37  повідомив суду, що він на той час був командиром 2 стрілецького взводу 2 роти НОМЕР_6 окремого батальйону ТРО НОМЕР_7 окремої бригади ВЧ НОМЕР_3 із розташуванням у АДРЕСА_8 . ОСОБА_12 за свою мужність в бойових діях був ним призначений командиром 3 відділення 2 стрілецького взводу 2 роти. 
11 червня 2024 року вибув на лікування до м. Запоріжжя в обласну лікарню, 28 червня 2024 року обвинувачений повинен був повернутися до військової частини в населений пункт АДРЕСА_9 . Під час вечірньої перевірки особового складу ОСОБА_12 виявлено не було. Пошукові дії, дзвінки рідним, обвинуваченому – результату не дали. Тому ним був поданий рапорт про СЗЧ обвинуваченого.
Після цього він з ОСОБА_12 не спілкувався.
Свідка дуже здивував вчинок ОСОБА_12 , коли той пішов у СЗЧ. До моменту як ОСОБА_12 пішов на лікування, він був хорошим бійцем на передніх позиціях, міг керувати хлопцями, керував фортифікаційними роботами. Обвинувачений вів себе завжди мужньо, ніколи не відмовлявся від виконання бойових завдань.
На окреме запитання свідок повідомив, що, якби військовому потрібна була б допомога (вирішити питання щодо доставки військового до пункту призначення), обов`язково така допомога була б надана. ОСОБА_12 до нього із проханнями про допомогу не звертався.
По епізоду за ч. 4 ст. 408 КК України:
Свідок ОСОБА_38  повідомив суду, що він є командиром резервного підрозділу ВЧ НОМЕР_1 , куди зараховувались такі військовослужбовці як ОСОБА_12 . Він був спочатку прикомандирований до в/ч НОМЕР_1 , потім згідно наказу став штатним військовослужбовцем. Обвинувачений був доставлений у військову частину приблизно в кінці листопада або на початку грудня 2024 року, як військовослужбовець Збройних Сил України, який перебував у СЗЧ. На той момент був пільговий період для повернення до військової служби військовослужбовців, які були в СЗЧ за добровільною згодою продовжувати військову службу. Для них було надано право вибору військових формувань, куди можна було повернутись та продовжити військову службу за письмовою згодою командира військової частини. Коли поліція доставила ОСОБА_12 до військової частини, в якій він також проходив службу, обвинувачений повідомив, що бажає продовжити військову службу саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 в/ч НОМЕР_1 . Спочатку ОСОБА_12 був прикомандирований, а потім згідно наказу був зарахований до складу військової частини. 
У період знаходження у військовій частині ОСОБА_12 пройшов медичний огляд, після зарахування був поставлений на всі види забезпечення, отримав військову форму, спорядження, став на посаду та міг би почати виконувати військові обов`язки.
Згідно висновків медиків після медичного огляду у обвинуваченого були деякі питання щодо можливості проходження служби, але йому повідомили, що ОСОБА_12 треба спочатку пройти базову військову підготовку, надалі буде вирішуватись питання щодо його проходження служби у підрозділі.
Оскільки у обвинуваченого не було відмітки про проходження ним базової військової підготовки. ОСОБА_12 десь взимку був направлений до навчального пункту частини і там мав проходити базову військову підготовку впродовж від 2-х тижнів до місяця, згідно програми.
На другий день після направлення обвинуваченого до цього пункту, для перевірки того, чи приступив ОСОБА_12 до виконання обов`язків був направлений сержант матеріального забезпечення, однак обвинуваченого у навчальному пункті не було. На підставі цього було проведено службове розслідування, в подальшому документи були передані через відділ з роботи зі службовим складом до Державного бюро розслідувань.
За адресою місця проживання ОСОБА_12 їздив сержант ОСОБА_39 . Після того, як знайшли обвинуваченого, він прийшов до військової частини. Свідок йому повідомив про наслідки самовільного залишення військової частини. ОСОБА_12 говорив, що в нього особисті проблеми, які треба вирішити. Упродовж доби обіцяв все вирішить та повернутися до військової частини. Ці проблеми не були пов`язані зі здоров`ям, як він зрозумів, то були негаразди у стосунках з дівчиною обвинуваченого. На що свідок погодився та надав час на вирішення цих проблем. Також обвинувачений підписував документ, що зобов`язується не вчиняти СЗЧ. Але після цього ОСОБА_12 до військової частини не повернувся. Після цього за його адресою також їздили, але на цей раз обвинувачений до частини не повернувся.
На телефонні дзвінки обвинувачений не відповідав.
Коли саме залишив ОСОБА_12 військову частину свідок не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_40  повідомив суду, що в кінці 2024 року на початку 2025 року він проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 в/ч НОМЕР_1 у військовому містечку № НОМЕР_4 в районі Металургів. На той момент до цієї військової частини приймали військовослужбовців ЗСУ, які здійснили самовільне залишення військової частини та бажали повернутись на військову службу. Молодший сержант ОСОБА_12 був одним із них. Обвинувачений був зарахований до військової частини НОМЕР_1 , від цієї ж частини проходив загальну військову підготовку та їздив на інструктажі.
В якийсь момент сержант матеріального забезпечення підрозділу виїхав перевірити наявність ОСОБА_12 на заняттях, але обвинуваченого там не було. Особисто не здійснював пошукові заходи. Командир підрозділу капітан ОСОБА_38 передав йому, що на зв`язок ОСОБА_12 не виходив, за адресою проживання його не було, тому ОСОБА_12 подали як такого, що самовільно залишив частину. З цього приводу було проведено службове розслідування, яке встановило, що місце перебування обвинуваченого невідоме. Вже пізніше дізнались, що ОСОБА_12 вчинив умисне вбивство.
Особисто він із ОСОБА_12 не спілкувався, лише заповнював щодо нього документацію. Серйозних зауважень до обвинуваченого по роботі не було. ОСОБА_12 скаржився на особисті проблеми командиру підрозділу ОСОБА_41 , відпросився на кілька днів у звільнення для їх вирішення, але потім не повернувся.

Від допиту решти свідків прокурор відмовився, через неможливість допиту цих осіб з об`єктивних причин.
Покази допитаних у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_23 ОСОБА_25 ОСОБА_26 ОСОБА_30 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , спеціаліста ОСОБА_46 логічні, послідовні, доповнюють одне одного та не містять суперечок, узгоджуються між собою, а тому сумнівів у суду не викликають. У суду не має підстав сумніватися в достовірності показів свідків та потерпілої, всі свідчення надавалися під присягою. 
Крім того, зазначені покази відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинуваченого, що досліджені судом у судовому засіданні.
Так, під час судового засідання за клопотанням сторони обвинувачення були досліджені наступні письмові докази, процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

По епізоду за ч. 1 ст. 115 КК України:
- витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025082030000015 від 06.01.2025, де правовою кваліфікацією зазначена ч. 1 ст. 115 КК України (т. 1 а.п. 194-195);
- постанова про продовження строків досудового розслідування від 28. 02. 2025 (т. 1 а.п. 196-204);
- ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя про продовження строку досудового розслідування від 03.04.2025 (т. 1 а.п. 205);
- постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 23.05.2025 (т. 1 а.п. 206-209);
- витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62024080100005526 від 27.07.2024, де правовою кваліфікацією зазначено ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 115 та ч. 4 ст. 408 КК України (т. 1 а.п. 210-211, 214-215);
- постанова про зміну юридичної кваліфікації від 23.05.2025 (т.1 а.п.212-213);
- рапорт від 06.01.2025 про отримання та реєстрацію заяви до ЄО №331 від 06.01.2025 де фабулою зазначено: 06.01.2025 о 10:52 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.01.2025 о 10:51 за адресою АДРЕСА_10 . ш.м.д. Гуртожиток. приїхали на виклик, виявили труп невідомого чоловіка, (даних немає), приблизно 60 років, в кімнаті. Рубані рани тулуба, на голові, ножове поранення. Викликали сусіди, вчора був шум, двері були відчинені (т.1 а.п.236);
- протокол огляду місця події із додатками у виді фототаблиць від 06.01.2025, з якого слідує, що місцем події є приміщення житлової кімнати № 81, розташованої на третьому поверсі п`ятиповерхового цегляного будинку АДРЕСА_11 . На момент огляду двері знаходилися у положенні відчинено. В ході огляду кімнати біля стіни зліва між диваном та коробкою виявлено труп чоловіка – ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з колото-різаними ушкодженнями. В ході огляду було виявлено та вилучено: змив та контроль до нього з зовнішньої ручки вхідних дверей (група об`єктів №2); змив та контролі до нього з внутрішньої ручки вхідних дверей (група об`єктів №2); мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_15 (група об`єктів №1); виріз тканини з нашаруванням РБК (з підодіяльника) (об`єкт №3); виріз тканини з нашаруванням РБК (з простині) (об`єкт №4); два сліди папілярних узорів рук; 11 предметів схожих на ніж (група об`єктів №5); предмет схожий на молоток (об`єкт №6); паспорт громадянина України на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; № 004433062; ключ від кімнати (т. 2 а.п. 1-44). Під час судового засідання також було досліджено відеозапис до протоколу огляду місця події від 06.01.2025, що було зафіксовано на карті пам`яті «Micro SD» (т. 2 а.п. 45);
- акт про застосування службового собаки № 331 від 06.01.2024, відповідно до якого було застосовано собаку за кличкою «ПІКСЕЛЬ» від місця скоєння злочину, а саме з місця біля потерпілого, де на погляд інспектора-кінолога міг знаходитися злочинець, взявши слід вийшла з кімнати загиблого, завернула ліворуч та попрямувала прямо по коридору, де пройшовши до іншого кінця коридору, де біля кімнати № 54, вказавши на двері – свою роботу виконала. У вищевказаній кімнати знаходився гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проводився обшук місця події та прилеглої території з метою виявлення речей та предметів, причетних до даної події. При обшуку СРС особливу увагу звернула на приміщення кухні та ванної кімнати, шляхом інтенсивного винюхування цих місць. Речей та предметів не виявлено (т. 2 а.п.46);
- ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2025 про надання дозволу на проведення огляду житла, а саме в кімнаті АДРЕСА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: змив та контроль до нього з зовнішньої ручки вхідних дверей; змив та контролі до нього з внутрішньої ручки вхідних дверей; мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_15 ; виріз тканини з нашаруванням РБК (з підодіяльника); виріз тканини з нашаруванням РБК (з простині); два сліди папілярних узорів рук; 11 предметів схожих на ніж; предмет схожий на молоток; паспорт громадянина України на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; № 004433062; ключ від кімнати (т. 2 а.п. 47-49);
- постанова про визнання речовими доказами від 06.01.2025 року (т. 2 а.п. 50);
- ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 про накладення арешту на вилучені речі, предмети, які вилучені під час огляду місця події від 06.01.2025 (т. 2 а.п. 51-52);
- висновок експерта № СЕ-19/108-25/4291-Д від 25.02.2025, з якого слідує, що сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 18х30 мм та 18х23 мм, вилучені 06.01.2025 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_10 , придатні для ідентифікації особи (осіб). Сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 18х30 мм та 18х23 мм, вилучені 06.01.2025 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_10 , залишені не особою, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою (особами). Із додатків до висновку експерта слідує, що вказані СПУ вилучені з поверхні полімерного чохла та з поверхні дерев`яної підставки (т. 2 а.п. 96-104);
- з листа заступника директора ІНФОРМАЦІЯ_8 № 19/108/10/4-4857-2025 від 26.02.2025 слідує, що сліди рук № 1,2, залишені відбитками пальців рук особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкав за адресою: АДРЕСА_12 (т. 2 а.п. 105);
- висновок експерта № 562 від 04.03.2025, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні двох марлевих тампонів зі змивами «з поверхні внутрішньої ручки відкривання вхідних дверей», «з поверхні зовнішньої ручки відкривання вхідних дверей», вилучених в ході огляду місця події, наявність крові не встановлена. Епітеліальні клітини, придатні для подальшого дослідження, не знайдені (т. 2 а.п. 108-109);
- висновок експерта № 561 від 28.02.2025, з якого слідує, що кров від трупа ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні фрагментів тканини І та ІІ, які були вилучені під час огляду місця події (об`єкти № 1-3), встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени А і В, що не виключається як змішування крові з потом від особи (осіб) групи АВ за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_12 за наявності в нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею, так і змішування крові з потом від осіб із різними груповими характеристиками, в тому числі за рахунок змішування крові та (або) поту від трупа ОСОБА_15 з кров`ю та (або) потом підозрюваного ОСОБА_12 за наявності в нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (т. 2 а.п. 111-114);
- висновок експерта № 563 від 13.03.2025, з якого слідує, що при судово-цитологічному дослідженні молотка (об`єкт № 24) наявність крові не встановлена, при цьому знайдені ядровмісні епітеліальні клітини, що можуть бути використані для подальшого ДНК-дослідження. При судово-цитологічному дослідженні ножів І-ХІ (об`єкти № 1-23) та того ж молотка № 25 наявність крові не встановлена. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені (т. 2 а.п. 116-118);
- протокол огляду речей від 21.05.2025, предметом якого є диск для лазерних систем зчитування формату «СD-R», на якому збережено аудіозапис мовного реєстратора КНП « ІНФОРМАЦІЯ_9 » Запорізької міської ради» - повідомлення на спецлінію « НОМЕР_8 » від 06 січня 2025 року, щодо виклику швидкої медичної допомоги до ОСОБА_15 , зафіксована в аудіофайлі має наступний зміст, з якого слідує, що ОСОБА_26 повідомила диспетчера про необхідність виклику швидкої та міліції на АДРЕСА_10 , пояснивши, що відкрили двері сусіда, а він лежить без руху. Сусід вночі кричав. До нього не підходили, бояться, можливо, мертвий. Вік: «60+» (т. 2 а.п. 119-120). У судовому засіданні також досліджувався даний диск для лазерних систем зчитування (т. 2 а.п. 123);
- постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.05.2025 (т. 2 а.п. 121-122);
- лікарське свідоцтво про смерть № 102 від 06.01.2025 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де з відповідної довідки слідує, що причиною смерті є множинні проникаючі колото-різані поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів (т. 2 а.п. 126-127);
- висновок експерта № 102 від 18.02.2025 з додатками до нього, з якого слідує, що смерть г-на ОСОБА_47 настала від множинних (два) проникаючих сліпих колото-різаних поранень грудної клітки з ушкодженням пристінкової плеври, м`язів, переднього середостіння, перикарда, серця, лівої легені, переламів ребер зліва, які супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечою, що призвело до гострої крововтрати.
Ушкодження, які явилися причиною смерті, могли утворитися незадовго до смерті (десятки хвилин - години) в результаті не менш ніж двох травматичних дій гострого предмету (предметів), кваліфікуються в сукупності як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, в даному випадку, що спричинили смерть, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням.
При дослідженні трупу ОСОБА_15 , також виявлені: 
-рвано-забійні рани лівої лобно-скроневої ділянки та завушної області зліва, утворилися напередодні смерті від дії під кутом тупого предмета, який має в структурі травмуючої частини ребро, можливо заокруглене, мають ознаки у живих осіб як кожне окремо так і в сукупності легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше ніж 6 діб, але менше ніж 21 добу, та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться;
- одиночне проникаюче колото-різане поранення голови з ушкодженням кісток черепу: колото-різана рана в потиличній ділянці зліва (№3), дірчастий перелом потиличної кістки зліва, які утворилися напередодні смерті від дії поринання плаского предмета, з шириною травмуючої частини не менше 8,0 мм, мають ознаки у живих осіб тяжкого тілесного ушкодження, та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться;
- множинні колото-різані поранення кінцівок (№№6 - 15), які могли утворилися незадовго до настання смерті від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо, мають ознаки у живих осіб як кожне окремо так і в сукупності легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я більш ніж 6 діб, але менше 21 доби, та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
При дослідженні трупу було виявлено наступні ушкодження, що продовжуються рановими каналами:
- рана №3, потилична кістка зліва - проникаючий, сліпий, рановий канал, довжиною 1 см, направлення його горизонтальне ззаду наперед зліва направо;
- рана №4, м`язи, 4,5-е ребро зліва по середньоключичній лінії, переднє середостіння, перикард зліва, лівий шлуночок серця - проникаючий, сліпий, направлення практично горизонтальне, зліва направо;
- рана №5, м`язи, 6-е ребро зліва по задній пахвовій лінії, плевра, верхня частка лівої легені - проникаючий, сліпий, направлення зліва направо;
- рани №7 та №10 - з`єднані підшкірним, горизонтальним довжиною 3 см;
- рани №11,12 та рани №13,14 - з`єднані між собою 2-ма практично горизонтальними рановими каналами, які розташовуються один біля одного, можливо що ще й перетинаються.
Судово-медичних даних, які б дозволили визначити послідовність нанесення ушкоджень, не має. Враховуючи локалізацію усіх ушкоджень, можна сказати, що вони, ймовірно за все, утворювалися в динаміці, та при цьому положення потерпілого не змінювалось по відношенню до нападаючого (нападаючих). В момент отримання пошкоджень потерпілий знаходився, ймовірніше за все, лівою поверхнею тіла до нападаючого (нападаючих).
Після отримання ушкоджень, які спричинили настання смерті, та важкість травми, не виключено, що потерпілий міг здійснювати активні дії у короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами - десятками хвилин по мірі наростання крововтрати за умови збереження свідомості. Після отримання інших ушкоджень потерпілий міг виконувати активні цілеспрямовані дії, самостійно пересуватися, гукати, кричати тощо тривалий час.
Ушкоджень з ознаками посмертних при дослідженні трупу не виявлено.
Ознак, характерних для переміщення трупу, виявлено не було.
При судово-токсикологічному дослідженні крові та часток внутрішніх органів від трупу ОСОБА_15 не виявлено алкоголів, наркотичних речовин та сильнодіючих лікарських засобів, які входять в коло обов`язково дослідження.
Рідка кров трупа ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а.п. 128-136);
- висновок експерта № 597/к від 04.04.2025, відповідно до якого за даними із «Висновку експерта» №102 від 06.01.2025 р. під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були виявлені наступні тілесні ушкодження:
1.1.Два сліпі проникаючі колото-різаних поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів: колото-різані рани на лівій боковій поверхні грудної клітки, переломи 4,5-го ребра по середньоключичній лінії та 6-го ребра по задній пахвовій лінії зліва, ушкодження пристінкової плеври, м`язів, переднього середостіння, перикарда, серця, верхньої частки лівої легені;
1.2.Дві рвано-забійні рани лівої лобно-скроневої ділянки та завушної області зліва;
1.3.Одиночне проникаюче колото-різане поранення голови з ушкодженням кісток черепу: колото-різана рана в потиличній ділянці зліва, дірчастий перелом потиличної кістки зліва;
1.4.Множинні (десять) колото-різані поранення кінцівок.
Тілесні ушкодження, вказані у п 1.2. утворилися за механізмом тупої травми - дій під кутом тупого предмета (предметів), який має в структурі травмуючої частини ребро.
Всі інші вищевказані тілесні ушкодження утворилися за механізмом гострої травми - від дії плаского предмета (предметів), який володів колючо-ріжучими властивостями та мав у структурі травмуючої частини вістря та лезо (гострий край).
За даними із пояснення ОСОБА_12 від 06.01.2025р.: «...після чого я зайшов до себе в кімнату та взяв топор з дерев`яною рукояткою та кухонний ніж приблизно 8 см лезо та направився до ОСОБА_48 , та постукав (нерозбірливо) и відчинив ОСОБА_49 та я одразу наніс удар топором (тупою частиною) в область голови, після чого він почав тікати у кімнату та я знову наніс удар в область голови ще раз, після чого він впав на диван та я знову його вдарив топором, але куди саме не знаю, оскільки було темно (нерозбірливо) не відчув куди влучив, після чого до рук взяв ніж та наніс два удари в область шиї та приблизно два - три удари в тулуб, після чого хриплим голосом ОСОБА_49 , спитав «За що?», а я відповів «Це тобі привіт від дітей» те побачив, що ОСОБА_49 , втрачає свідомість я зрозумів, що вбив його та вийшов з його кімнати…».
Зважаючи на збіг за характером травмуючих предметів (тупа частина - обух топора (сокири) є тупим предметом, що зазвичай містить у структурі травмуючої частини ребро, та кухонний ніж - який, зазвичай, має плаский клинок, що володіє колючо-ріжучими властивостями), кількістю та локалізацією травматичних впливів (не менше двох впливів топором (сокирою) по голові, та двох ударів ножем в ділянку тулубу), слід вважати, що можливість утворення тілесних ушкоджень пп. 1.1.-1.2. за вищевказаним механізмом - не виключається. Відомостей про механізм утворення інших тілесних ушкоджень, визначених під час судово-медичної експертизи трупа, в наданих поясненнях не міститься (т. 2 а.п. 137-149);
- протокол огляду трупа 06.01.2025, а саме ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час якого було встановлено кількість та характер ушкоджень та вилучено одяг ОСОБА_15 , змиви з рук трупа ОСОБА_15 , зрізи вільних кінців нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_15 та зрізи волосся з п`яти областей голови трупа ОСОБА_15 (т. 2 а.п. 150-153);
- протокол про залучення до провадження речових доказів від 06.01.2024, відповідно до якого визнано речовими доказами: светр світло-сірого кольору, вовняний, із пришитими бісером та стразами на передній частині та рукавах, із рясними слідами речовини бурого кольору (далі РБК) на рукавах та задній частині; футболку чорного кольору, бавовняну, повністю рясно просякнуту РБК, із пошкодженнями у вигляді розривів та порізів по всій площині; гамаші чорного кольору, напіввовняні, із рясним нашаруванням РБК в поясній ділянці; змиви з рук трупа ОСОБА_15 ; зрізи вільних кінців нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_15 та зрізи волосся з п`яти областей голови трупа ОСОБА_15 , передати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_10 (т. 2 а.п. 154-155);
- протокол про арешт майна від 07.01.2025 (т. 2 а.п. 156-159);
- ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_11 від 10.01.2025 про накладення арешту на вилучені речі, предмети, які вилучені під час огляду місця події від 06.01.2025 (т. 2 а.п. 160-161);
- висновок експерта № 556 від 25.02.2025, згідно якого кров, що була висушена на марлі, від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи А з ізоглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.п. 163-165);
- висновок експерта № 558 від 06.02.2025 згідно якого кров, що була висушена на марлі, від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відноситься до групи А з ізоглютиніном анти- В за ізосерологічною системою АВ0, кров від підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0. 
При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з правої (об`єкт №1) та лвіої (обєкт №2) рук трупа ОСОБА_15 встановлено наявність крові людини та знайдені ядровмістимі епітеліальні клітини багатошарового плоского зроговілого епітелію, статеву належність яких визначити не виявилося можливим у зв`язку із відсутністю клітин крові, необхідних для статевоспецифічної диференціації та відсутністю ядер епітеліоцитів, придатних для даного виду дослідження. При встановленні групової належності крові та клітин виявлений антиген А, що не виключає їх походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютеніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від самого трупа ОСОБА_15 , що походження крові від підозрюваного ОСОБА_12 виключається. Знайдені кров та клітини можуть бути придатні для подальшого ДНК дослідження (т. 2 а.с.167-169);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_10 вказала, що 06.01.2025 приблизно о 01:45 годині за адеросю: АДРЕСА_10 , ОСОБА_12 умисно вбив ОСОБА_15 (т. 2 а.п. 170);
- ухвала слідчого судді Комунарського району м. Запоріжжя про тимчасовий доступ до речей і документів від 12.03.2025 (т. 3 а.п. 207-208);
- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.04.2025, а саме щодо інформації про вхідні та вихідні дзвінки абонентського номеру оператора стільникового зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 », яким користувався підозрюваний ОСОБА_12 (т. 3 а.п. 209-210);
- опис речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора у кримінальному провадженні, а саме диск для лазерних систем зчитування з написом «вих.5651/з-5654/з/КТвх.6799» (т. 3 а.п. 211);
- протокол огляду речей від 21.05.2025, а саме диску для лазерних систем зчитування з написом «вих.5651/з-5654/з/КТвх.6799». При відкриття диску встановлено наявність на ньому папки з назвою: «6799», у якій містяться файли, серед яких міститься інформація щодо активізації щодо активації абонентського номеру НОМЕР_9 , який належить підозрюваному ОСОБА_12 . Встановлено, що абонентський номер ОСОБА_12 працював в мережі стільникового зв`язку лише з 19.11.2024 до 20:02 06.01.2025. Після 25.12.2024 абонентський номер ОСОБА_12 переважно фіксується базовими станціями, які обслуговують територію за місцем його проживання – за адресою: АДРЕСА_11 . Починаючи з 21:30 год. 05.01.2025 та до 11:45 год. 06.01.2025 абонентський номер ОСОБА_12 обслуговується виключно базовою станцією, яка розташована за адресою: АДРЕСА_13 (азимут НОМЕР_10 та 120). 06.01.2025 о 02:33 абонентський номер ОСОБА_12 мав з`єднання з абонентським номером, який належить ОСОБА_50 , тривалістю 69 секунд (т. 3 а.п. 212-215, 218);
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.01.2025. ОСОБА_12 було затримано о 16 годині 00 хвилин. Під час затримання виявлено: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A» та мобільний телефон «Motorola G54», військовий квиток та паспорт на ім`я ОСОБА_12 (т. 3 а.п. 219-221);
- ухвала слідчого судді Заводського районного суду від 10.01.2025 про накладення арешту на вилучені речі під час обшуку особи (т. 3 а.п. 223-224);
- протокол огляду речей від 26.02.2025, а саме мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A» та мобільного телефону «Motorola G54». При підключенні мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9A» ІМЕІ НОМЕР_11 до мережі, останній не заряджається, у зв`язку із чим його включити та провести огляд не надалося за можливе. Проведеним оглядом встановлено, що мобільний телефон «Motorola G54» з сім картою « ІНФОРМАЦІЯ_12 », має ІМЕІ 1: НОМЕР_12 та ІМЕІ 2 НОМЕР_13 . У вкладці « Нещодавні», наявні відомості про останні вхідні та вихідні дзвінки. Проведеним оглядом встановлено, що в період з 22:32 год. 05.01.2025 до 12:35 год 06.01.2025 мобільний телефон обслуговував наступні з`єднання: 05.01.2025 о 20:32 із абонентом ОСОБА_51 (вхідний дзвінок54 сек.), о 20:59 із абонентом Папа (вихідний дзвінок 1 хв. 32 сек.), о 21:40 із абонентом НОМЕР_14 (20 сек.), о 22:08 із абонентом НОМЕР_15 (вхідний дзвінок 15 хв.17 сек.), 06.01.2025 о 02:32 із абонентом НОМЕР_16 (вихідний дзвінок 1 хв. 08 сек.) (т. 3 а.п. 226-228);
- постанова про визначення місця зберігання речових доказів від 19.05.2025 року (т.3 а.п.229-231);
- ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2025 про проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 , а саме за адресою: АДРЕСА_5 (т. 3 а.п. 233-236);
- протокол обшуку із додатками у виді фототаблиць від 06.01.2025 за адресою: АДРЕСА_5 за місцем мешкання ОСОБА_12 . У ході проведення обшуку виявлено: на куті дерев`яної шафи, яка розміщена в ближньому правому куті кімнати, знаходиться куртка, у внутрішньому кармані якої виявлено ніж у полімерному чохлі з написом «Colambia» №4038А, довж. леза – 13,5 см, загальна довжина 26,5 см. Понад стіною, що праворуч від входу та перпендикулярно їй за вказаною шафою розміщено ліжко. На підлозі між вказаним ліжком та стіною виявлено сокиру з дерев`яною ручкою з нашаруванням РБК на гострій частині. Крім того на підлозі перед вказаною шафою виявлено та вилучено кросівки чоловічі чорного кольору Terex 465, на куті шафи виявлено куртку чоловічу темно синього кольору. На поверхні вищевказаного ліжка виявлено натільну білизну чорного кольору, чоловічу кофту з зображенням вовка, штани чорного кольору з бічними карманами. На поверхні столу, який розміщений понад лівою стіною від входу в кімнату, виявлено ніж загальною довжиною 21 см (т. 3 а.п. 237-259);
- постанова про визнання речовими доказами від 06.01.2025 (т. 4 а.п. 2);
- ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.01.2025 про накладення арешту на предмети, які вилучені під час проведення санкціонованого обшуку від 06.01.2025 (т. 4 а.п. 6-7);
- висновок експерта № СЕ-19/108-25/4304-ФХД від 31.03.2025, з якого слідує, що на наданих для дослідження фрагментах дактилоскопічної плівки з мікрооб`єктами з кистей рук потерпілого ОСОБА_15 виявлені текстильні волокна-нашарування, які придатні для ідентифікаційних досліджень.
На наданому для дослідження одязі потерпілого ОСОБА_15 (футболка і гамаші) виявлені текстильні волокна-нашарування, які придатні для ідентифікаційних досліджень.
На наданому для дослідження одязі підозрюваного ОСОБА_12 (куртка, штани, кофта) виявлені текстильні волокна-нашарування, які придатні для ідентифікаційних досліджень.
Волокна-нашарування, виявлені на фрагментах дактилоскопічної плівки і мікрооб`єктами з кистей рук потерпілого ОСОБА_15 , не мають спільної родової (групової) належності з волокнами, які входять до складу одягу (куртка, штани, кофта) підозрюваного ОСОБА_12 .
Серед волокон-нашарувань виявлених на футболці потерпілого ОСОБА_15 , виявлено два волокна бавовни з переходом забарвлення від безбарвного до чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними волокнами бавовни з переходом забарвлення від безбарвного до чорного кольору, які входять до складу одягу (штани та кофта) підозрюваного ОСОБА_12 .
Серед волокон-нашарувань виявлених на футболці потерпілого ОСОБА_15 виявлено два хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу куртки підозрюваного ОСОБА_12 , а також виявлено чотири хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу штанів підозрюваного ОСОБА_12 .
Серед волокон-нашарувань виявлених на гамашах потерпілого ОСОБА_15 виявлено три хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу куртки підозрюваного ОСОБА_12 , виявлено чотири хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу штанів підозрюваного ОСОБА_12 , а також виявлено чотири хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу кофти підозрюваного ОСОБА_12 . Встановити спільну групову належність не виявилося можливість через недостатню кількість ідентифікаційних ознак.
Серед волокон-нашарувань виявлених на куртці підозрюваного ОСОБА_12 виявлено три хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу гамаш потерпілого ОСОБА_15 .
Серед волокон-нашарувань виявлених на штанах підозрюваного ОСОБА_12 виявлено чотири хімічних волокна чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу гамаш потерпілого ОСОБА_15 .
Серед волокон-нашарувань виявлених на кофті підозрюваного ОСОБА_12 виявлено п`ять хімічних волокон чорного кольору, які складають спільну родову належність із відповідними хімічними волокнами чорного кольору, які входять до складу гамаш потерпілого ОСОБА_15 . Встановити спільну групову належність не виявилося можливість через недостатню кількість ідентифікаційних ознак (т. 4 а.п. 9-22);
- висновок експерта № 1105 від 09.05.2025, відповідно до якого кров від підозрюваного ОСОБА_12 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0.
В слідах на футболці (об`єкт № 1) та легінсах (об`єкт №2), вилучених під час проведення огляду трупа ОСОБА_15 , знайдена кров людини та виявлені антиген А і ізогемаглютинін анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з такою груповою характеристикою за системою АВ0, як у трупа ОСОБА_15 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_12 , в даних слідах, виключається (т. 4 а.п. 23-26);
- висновок експерта № КСЕ-19/108-25/4307-Д від 25.02.2025, відповідно до якого на поверхнях предмету схожого на ніж у чохлі, предмету схожого на ніж, сокири, вилучених 06.01.2025 року в ході санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_5 , сліди папілярних узорів не виявлені (т. 4 а.п. 27-34);
- висновок експерта № КСЕ-19/108-25/4307-БД від 09.05.2025 згідно якого встановлено генетичні ознаки зразка крові від трупа ОСОБА_15 (об`єкт № 1).
Встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт № 2).
На наданих на дослідження предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкти №№ 3-5) слідів крові людини не виявлено. На предметі, схожому на ніж (об`єкти №№ 6, 7) та сокирі (об`єкти №№ 8, 9) встановлено наявність крові людини.
Встановлена наявність клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкти №№ 3-5).
Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкт № 4), слідів крові людини на предметі, схожому на ніж (об`єкт № 6) та слідів крові людини на сокирі (об`єкт № 8).
Генетичні ознаки клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкти №№ 3, 5), слідів крові людини на предметі, схожому на ніж (об`єкт № 7) та слідів крові людини на сокирі (об`єкт № 9) не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК.
Генетичні ознаки клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкт № 4) належать одній особі чоловічої генетичної статі.
Генетичні ознаки слідів крові людини на предметі, схожому на ніж (об`єкт № 6) належать одній особі чоловічої генетичної статі.
Генетичні ознаки слідів крові людини на сокирі (об`єкт № 8) належать одній особі чоловічої генетичної статі.
Генетичні ознаки слідів крові людини на предметі, схожому на ніж (об`єкт № 6) та слідів крові людини на сокирі (об`єкт № 8) збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкт № 4).
Генетичні ознаки клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкт № 4) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_12 (об`єкт № 2).
Ймовірність походження генетичних ознак клітин з ядрами на предметі, схожому на ніж у полімерному чохлі (об`єкт № 4) від ОСОБА_12 становить не менше ніж 99, 99999999 %.
Генетичні ознаки слідів крові людини на предметі, схожому на ніж (об`єкт № 6) та слідів крові людини на сокирі (об`єкт № 8) збігаються з генетичними ознаками зразка крові від трупа ОСОБА_15 (об`єкт № 1).
Ймовірність походження генетичних ознак слідів крові людини на предметі, схожому на ніж (об`єкт № 6) та слідів крові людини на сокирі (об`єкт № 8) від ОСОБА_15 становить не менше ніж 99, 99999999 % (т. 4 а.п. 36-51);
- висновок експерта № 274 від 20.05.2025, згідно якого на дослідженому клапті шкіри з лобно-скроневої ділянки з трупа ОСОБА_15 , 1962 р.н., виявлена одна рана, морфологічні особливості якої вказують на те, що вона утворилася від дії під кутом тупого предмета, який має в структурі травмуючої частини ребро, можливо заокруглене.
При дослідженні клаптя шкіри з потиличної ділянки виявлено чотири рани. Рана №1 має ознаки утворення від дії під кутом предмета, який має в структурі травмуючої частини ребро, можливо заокруглене.
Морфологічні особливості досліджених ран №2, №3, та №4, вказують на те, що вони утворилися від дії предмета (предметів), що має в структурі травмуючої частини добре виражене ребро (ребра), з ріжучим компонентом.
Морфологічні особливості дослідженої рани (рана 4, згідно з даних експерта), на клапті шкіри з області бокової поверхні грудної клітки ліворуч вказують на те, що вона утворилася від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Ширина частини клинка, що занурилася, становила близько 16мм-18,5мм.
Морфологічні особливості дослідженої рани (рана №5, згідно даних експерта), на клапті шкіри з області бокової поверхні грудної клітки ліворуч вказують на те, що вона утворилася від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Ширина частини клинка, що занурилася, становила близько 18 мм-21 мм.
Морфологічні особливості дослідженої рани на клапті шкіри з області лівого плеча, вказують на те, що вона утворилася від дії плаского односторонньогострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо. Ширина частини клинка, що занурилася, становила близько 15,5 мм-18 мм.
Морфологічні особливості клинка ножа №1 (нумерація умовна): наявність вістря, ріжучої кромки леза - вказують на плоский колючо-ріжучий предмет, а наявність обушка - на його односторонньогострий тип. Також метрична характеристика ножа №1, як ширина клинка, товщина обушка, дозволяє, за формальною ознакою, зробити висновок, про можливість утворення досліджених ран на клаптях шкіри з області бокової поверхні грудної клітки ліворуч (рани №№4, 5) і на клапті шкіри з області лівого плеча (рана №6), від дії клинка ножа №1.
Зважаючи на конструкційні особливості представленого на дослідження клинка ножа № 2 та порівняні його розмірних характеристик, а саме ширини клинка, товщини обушка, з довжиною та шириною обушкових кінців досліджених ран на клаптях шкіри з області бокової поверхні грудної клітки ліворуч (рани №№4, 5) і на клапті шкіри з області лівого плеча (рана №6), вважаю, що утворення даних ушкоджень, від його дії, - виключається.
Можливість утворення ушкоджень на досліджених клаптях шкіри з лобно-скроневої області (рана №1) і потиличної області ліворуч (рани №№1-4) від дії досліджених клинків ножів №1 і №2 - виключається.
Враховуючи морфологічні особливості досліджених ушкоджень на наданих клаптях шкіри з лобно-скроневої області (рана №1) і потиличної області ліворуч (рани №№1-4), а також конструкційні особливості представленої на експертизу сокири, вважаю, що можливість виникнення даних ушкоджень, на досліджених клаптях шкіри, від дій частин зазначеної сокири - не виключається. 
Можливість утворення ушкоджень на клаптях шкіри з області бокової поверхні грудної клітки ліворуч (рани №№4, 5) і на клапті шкіри з області лівого плеча (рана 6) від дії частин дослідженої сокири – виключається (т. 4 а.п. 52-63);
-постанови про відібрання зразків біологічних зразків для проведення експертизи від 06.01.2025 (т. 4 а.п. 64, 69, 71, 73, 75);
-протоколи отримання зразків для експертизи від 06.01.2025 та 07.01.2025 (т. 4 а.п. 65, 70, 72, 74, 76);
-висновок експерта № 557 від 25.02.2025, згідно якого кров від підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 (т. 4 а.п. 66-68);
-висновок експерта №560 від 10.03.2025, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин пальців правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт № 2) рук підозрюваного ОСОБА_12 знайдені ядровмістимі епітеліальні клітини, які можуть бути використані для проведення подальшого ДНК-дослідження. Наявність крові не встановлена (т. 4 а.п. 77-78);
-постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19.05.2025 року (т. 4 а.п. 79-82);
-- постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19.05.2025 року (т. 4 а.п. 83-86);
- висновок судово-психіатричного експерта № 77 від 03.03.2025 відповідно до якої ОСОБА_12 , 1988 р.н., виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у формі розладу особистості та поведінки легкого ступеню внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу токсичного, за рахунок синдрому залежності від психоактивних речовин (алкоголь, опіоїди, психостимулятори); травматичного, обумовленого перенесеною у липні 2022 року вибуховою травмою, струсом головного мозку). У період інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої змішаної інтоксикації психоактивними речовинами (опіоїди, психостимулятори, алкоголь - зі слів підекспертного; барбітурати - згідно результатів медичного огляду №150).
Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
За своїм психічним станом на даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 4 а.п. 167-168);
-постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів та визначення їх місця зберігання від 19.05.2025 (т. 5 а.п. 75-78).

По епізоду за ч. 5 ст. 407 КК України:
-витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62024080100005526 від 27.07.2024, де правовою кваліфікацією зазначена ч. 4 ст. 408 КК України (т. 1 а.п. 193, 210-211);
-постанова від 23.05.2025 про зміну юридичної кваліфікації кримінального правопорушення № 62024080100005526 від 27.07.2024, відповідно до якої було кваліфікацію з ч. 4 ст. 408 на ч. 5 ст. 407 КК України (т. 1 а.п. 212-213); 
- повідомлення командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_52 про вчинення кримінального правопорушення у Збройних Силах України від 07.07.2024 № 1778, з якого слідує, що 28.06.2024 командир 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_12 мав прибути до військової частини НОМЕР_3 після проходження стаціонарного лікування в ІНФОРМАЦІЯ_13 . Останній до району виконання бойового завдання не прибув. Прийнятими заходами розшуку встановити місце знаходження військовослужбовця не представилося можливим. На телефонні дзвінки військовослужбовець ОСОБА_12 не виходить Особиста зброя молодшого сержанта ОСОБА_12 знаходилась в підрозділі (т. 1 а.п. 216-217);
- акт службового розслідування заступника командира роти вогневої підтримки з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_53 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_54 № 104 від 06.07.2024, за висновками якого було запропоновано направити матеріали службового розслідування в порядку ст. 214 КПК України до ДБР для внесення відомостей до ЄРДР за фактами, викладеними у акті службового розслідування, до ВСП у ЗСУ та до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (до відома) начальнику групи персоналу підготувати клопотання для виведення в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_12 командира 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 у зв`язку з неприбуттям після лікування до військової частини НОМЕР_3 (т. 1 а.п. 218-222);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_52 про призначення службового розслідування № 470 від 28.06.2024 (т. 1 а.п. 223-224);
- доповідь командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_52 про самовільне залишення частини (без зброї) військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 молодшим сержантом ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 225);
- наказ командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_52 № 116 від 06.07.2024 за підсумками службового розслідування направлено копії матеріалів службового розслідування в порядку ст. 214 КПК України до ДБР для внесення відомостей до ЄРДР за фактами, викладеними у акті службового розслідування, до ВСП у ЗСУ та до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (до відома). За порушення військової дисципліни, вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, статей 1-4 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, відповідно до п. «в» статті 48 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, притягнуто сержанта ОСОБА_12 до дисциплінарної відповідальності, а саме накладено дисциплінарне стягнення – сувора догана (т. 1 а.п. 229);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_52 №132 від 07.05.2024 про прийняття та початок виконання обов`язків командира 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 231);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_17 № 80 від 02.04.2022 відповідно до якого рядового ОСОБА_12 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_17 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України (т. 4 а.п. 121);
- з довідки Командира ВЧ НОМЕР_18 від 12.05.2022 № 89 слідує, що солдат ОСОБА_12 з 13.04.2022 проходить службу у військовій частині НОМЕР_18 (т. 4 а.п. 122);
- рекомендаційний лист командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_52 № 1684 від 08.06.2023, яким командування частини не заперечувало проти проходження солдатом ОСОБА_12 військової служби на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти (т. 4 а.п. 123);
- довідка № 490 від 09.06.2024 відповідно до якої з 09.10.2023 по 09.06.2024 молодший сержант ОСОБА_12 перебував на військовій службі у в/ч НОМЕР_3 (т. 4 а.п. 124);
- довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації від 02.10.2023 № 1/3504/г, виданої ОСОБА_12 , який з 03.07.2022 по 29.07.2022 приймав участь у таких заходах, перебуваючи у н.п. Білогірка Херсонської області (т. 4 а.п. 125);
- згідно медичної документації ОСОБА_12 29.07.2022 отримав вибухову травму (т. 4 а.п. 129-161);
- повідомлення т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 про вчинення кримінального правопорушення від 14.01.2025 № 3/29/10/2-917, з якого слідує, що 26.12.2024 під час перевірки фактичної наявності особового складу на території пункту дислокації підрозділу (Вознесенівський район м. Запоріжжя) було виявлено відсутність молодшого сержанта ОСОБА_12 , який не повернувся зі звільнення. Станом на 26.12.2024 та на теперішній час молодший сержант ОСОБА_12 не повернувся до пункту тимчасової дислокації підрозділу(Вознесенівський район м. Запоріжжя). (т. 5 а.п. 54);
- висновок службового розслідування за фактом нез`явлення вчасно без поважних причин на службу зі звільнення стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) молодшим сержантом ОСОБА_12 від 08.01.2025, відповідно до якого запропоновано вважати підтвердженим факт нез`явлення вчасно без поважних причин на службу зі звільнення, вчиненого в умовах воєнного стану стрільцем 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) молодшим сержантом ОСОБА_12 (т. 5 а.п. 57-61);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 № 5807 від 26.12.2024 про призначення службового розслідування стосовно стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) молодшого сержанта ОСОБА_12 (т. 5 а.п. 62);
- рапорт командира стрілецької роти (резервної) капітана ОСОБА_55 від 26.12.2024, з якого слідує, що о 17:30, 26 грудня 2024 року під час перевірки особового складу було встановлено відсутність військовослужбовця військової служби по мобілізації молодшого сержанта ОСОБА_12 (т. 5 а.п. 63);
- рапорт командира стрілецької роти (резервної) капітана ОСОБА_55 від 29.12.2024, з якого слідує, що на даний момент місцезнаходження стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) молодшого сержанта ОСОБА_12 невідоме (т. 5 а.п. 64);
- витяг з журналу, де зазначено, що молодший сержант ОСОБА_12 мав повернутися зі звільнення о 8 годині 00 хвилин 26.12.2024, графа «о котрій годині повернувся» - порожня (т. 5 а.п. 65);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (по строковій службі № 364 від 07.12.2024 відповідно до якого було зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду молодшого сержанта ОСОБА_12 (по мобілізації), якому військова служба призупинена у зв`язку із самовільним залишенням військової частини НОМЕР_19 (т. 5 а.п. 66);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 № 386 від 26.12.2024 стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) молодшого сержанта ОСОБА_12 було знято з усіх видів забезпечення з 26.12.2024 (т. 5 а.п. 67);
- заява на ім`я Командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від ОСОБА_56 про надання згоди на продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.11.2024 (т. 5 а.п. 71);

По епізоду за ч. 4 ст. 408 КК України:
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62024080100005526 від 27.07.2024, де правовою кваліфікацією зазначена ч. 4 ст. 408 КК України (т. 1 а.п. 193);
- протокол огляду речей від 21.05.2025, а саме диску для лазерних систем зчитування з написом «вих.5651/з-5654/з/КТвх.6799». При відкритті диску встановлено наявність на ньому папки з назвою: «6799», у якій містяться файли, серед яких міститься інформація щодо активізації абонентського номеру НОМЕР_9 , який належить підозрюваному ОСОБА_12 . Встановлено, що абонентський номер ОСОБА_12 працював в мережі стільникового зв`язку лише з 19.11.2024 до 20:02 06.01.2025. Проведеним оглядом встановлено, що протягом грудня 2024 року, з моменту поновлення ОСОБА_12 на військовій службі у військовій частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , абонентський номер НОМЕР_9 ОСОБА_12 фіксується як базовими станціями, які обслуговують територію розташування військового містечка № НОМЕР_4 у АДРЕСА_3 так і базовими станціями, які обслуговують територію за місцем його проживання – за адресою: АДРЕСА_11 . Після 25.12.2024 абонентський номер ОСОБА_12 переважно фіксується базовими станціями, які обслуговують територію за місцем його проживання – за адресою: АДРЕСА_11 . (т. 3 а.п. 212-215, 218);
- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 № 364 від 07.12.2024, відповідно до якого було зараховано в список особового складу частини та на всі види забезпечення та продовжено військову службу за призовом під час мобілізації, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців і призначено на посаду молодшого сержанта ОСОБА_12 , вважати на посаді стрільця 1-го стрілецького відділення 1-го стрілецького роти (резервної) військової .частини НОМЕР_1 , з 07 грудня 2024 року (т. 4 а.п. 163);
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62025080100001710 від 26.02.2025, де правовою кваліфікацією зазначена ч. 4 ст. 408 КК України (т. 5 а.п. 53);
Клопотань про витребування та дослідження інших доказів від учасників провадження не надходило.
Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілих та свідків, суд вважає, що досліджені докази відповідають вимогам передбаченим ст. 85-87 КПК України.
5. Перевірка доводів сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України 
Протягом усього розгляду справи обвинувачений ОСОБА_12 постійно змінював свої покази, то визнаючи, то не визнаючи власну вину. Здебільшого, визнання вини було викликано бажанням швидкого розгляду справи, щоб мати змогу продовжити службу в ЗСУ.
Разом з тим, визнаючи вину, обвинувачений жодного разу не надавав покази, які б підтверджували повністю обставини, викладені в обвинувальному акті.
Виступаючи у судових дебатах, захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_13 просила виправдати обвинуваченого ОСОБА_12 , посилаючись на те, що обвинувачений через сильні болі після отриманої травми вимушений був приймати заспокійливі та знеболювальні препарати, тому в день вбивства перебував у стані гострої інтоксикації. Він нічого не пам`ятає, тому і не може надати покази. Вважає, що наданих суду доказів не достатньо для того, щоб з упевненістю сказати, що саме ОСОБА_12 вчинив убивство ОСОБА_15 . 
Суд критично ставиться до доводів сторони захисту, виходячи з наступного.
Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_12 зазначив, що у вечірній час 06.01.2025 у нього із потерпілим виник конфлікт. Перебуваючи у його кімнаті, він спричинив декілька ударів сокирою потерпілому. Куди наносив удари та їх кількість не пам`ятає. Також не пам`ятає про спричинення потерпілому ножових поранень. При цьому обвинувачений зазначив, що він після спричинення тілесних ушкоджень забрав сокиру, у раковині туалету помив її та відніс до себе у кімнату.
Такі покази повністю узгоджуються з письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення для дослідження, а саме:
На сокирі, яка була вилучена під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого на підлозі між ліжком та стіною, встановлено наявність крові людини. Ймовірність походження генетичних ознак слідів крові людини на сокирі від ОСОБА_15 становить не менше ніж 99,99999999 %. 
Також, виникнення ушкоджень на наданих на дослідження клаптях шкіри з лобно скроневої та потиличної ділянки трупа ОСОБА_15 від дії частини зазначеної сокири – не виключається.
Вказане свідчить про те, що саме ця сокира була знаряддям злочину, так само, як і предмет, схожий на ніж, який також було виявлено під час обшуку в кімнаті обвинуваченого та який знаходився на поверхні столу.
На цьому ножі також виявлені сліди крові людини, при цьому генетичні ознаки слідів крові людини на предметі схожому на ніж та слідів крові людини на сокирі збігаються між собою. Ймовірність походження генетичних ознак слідів крові людини на предметі, схожому на ніж, від ОСОБА_15 становить не менше ніж 99,99999999 %. Також, метрична характеристика ножа №1, як ширина клинка, товщина обушка, дозволяє, за формальною ознакою, зробити висновок, про можливість утворення досліджених ран на клаптях шкіри з області бокової поверхні грудної клітки ліворуч (рани №№4, 5) і на клапті шкіри з області лівого плеча (рана №6), від дії клинка ножа №1 
Той факт, що саме ОСОБА_12 було вчинено вбивство ОСОБА_15 підтверджується результатами залучення службової собаки, яка привела кінолога до кімнати ОСОБА_12 , там зупинилась, сіла, показавши, що вона завершила роботу. Також службова собака особливу увагу звернула на приміщення кухні та ванної кімнати, шляхом інтенсивного винюхування цих місць. Саме у приміщенні ванної кімнати, зі слів ОСОБА_12 , він мив сокиру.
Той факт, що ОСОБА_12 міг вчинити вказане вбивство 06 січня 2025 року, приблизно о 01:45 год., знаходячись у приміщенні кімнати №81 будинку АДРЕСА_11 , свідчить дані з протоколу огляд диску, на якому збережена інформація про вхідні та вихідні дзвінки ОСОБА_12 . Так, починаючи з 21:39 год. 05.01.2025 та до 11:45 год 06.01.2025 абонентський номер ОСОБА_12 обслуговується виключно базовою станцією, яка розташована за адресою: АДРЕСА_13 (азимут НОМЕР_10 та 120), а о 02:33 год 06 січня 2025 ОСОБА_12 здійснює дзвінок колишній цивільній дружині ОСОБА_50 . У судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснила, що ОСОБА_12 їй подзвонив, щоб вибачитися, під час розмови він плакав.
Свідок ОСОБА_26 , яка у судовому засіданні пояснила, що чула вночі 6 січня 2025 року о 01.50 год. крики «допоможіть». Потім крики припинились. Також свідок повідомила, що на третьому поверсі 20 кімнат, однак жилих на даний час набагато менше. Проживає приблизно 8 сімей. Здебільшого це жінки, яким за 60 років. З чоловіків це ОСОБА_12 , померлий ОСОБА_21 та ОСОБА_29 , який вже не проживає за цією адресою. При цьому свідок пояснила, що сусід на ім`я ОСОБА_29 має проблеми зі здоров`ям, у нього апарат на серці, і за декілька днів до цих подій йому викликали швидку. Даний факт виключає можливість спричинення смерті потерпілому ОСОБА_15 кимось іншим з жителів цього поверху. 
У суду немає підстав вважати, що хтось міг прийти до потерпілого приблизно о першій годині ночі, зважаючи на комендантську годину. Крім того, свідок ОСОБА_26 та свідок ОСОБА_23 повідомили суду, що третій поверх має вхідні залізні двері, які зачиняються на замок, ключі від якого є тільки у мешканців поверху. Коли двері відчиняються та зачиняються, це можна почути. Жоден зі свідків не згадував про те, що чули, щоб двері відчинялися. 
Також свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_23 та потерпіла ОСОБА_10 зазначали, що потерпілий не був конфліктний, ні з ким із сусідів не спілкувався.
Суд також критично ставиться до доводів сторони захисту про те, що обвинувачений нічого не розумів у момент скоєння вказаного кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Як зазначалося раніше, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 77 від 03.03.2025 ОСОБА_12 , 1988 р.н., міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. З того ж висновку, але з описової частини, слідує, що у період, що цікавить слідство, дії підекспретного були послідовні, відповідали ситуації, що склалася, намагався приховати сліди (помив сокиру, сховав ніж та сокиру), телефонував дружині, просив вибачення, ліг спати, був розбуджений матір`ю, безглуздостей у поведінці і висловлюваннях не виявляв.
Так само і у судовому засіданні надавав фрагментальні пояснення. Говорив про конфлікт із потерпілим через політичні погляди, про розмахування сокирою, про те, що він помив сокиру та сховав її, про те, що повертався до сусіда, останній був у калюжі крові. Розумів, що телефонувати у швидку не можна, оскільки у нього з потерпілим відбувся конфлікт. Згадував про те, що перед сном дивився фільм, що свідчить про чітке розуміння власних дій та наслідків.
Вказані докази виключають сумніви у тому, що обвинувачений міг себе обмовити з метою пришвидшення розгляду справи.
Дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що зібрані докази за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 115 КК України є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_12 вказаного кримінального правопорушення.
6. Перевірка доводів сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_12 складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України
Обвинувачений зазначав про те, що коли він ще був у лікарні 26.06.2024, йому подзвонив командир та повідомив, що він вже в СЗЧ та вже може не повертатися.
Такі посилання обвинуваченого не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки жоден із свідків не підтвердив вказану інформацію. При цьому, обвинуваченим не було заявлено клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_57 з метою підтвердження або спростування власної позиції.
Натомість, обвинувачений у судовому засіданні підтвердив, що він знав, що за самовільне залишення військової частини можлива кримінальна відповідальність, жодних заходів для повернення до цієї або іншої військової частини, до ВСП або іншого правоохоронного органу, не приймав. Був лише у жовтні місці, тобто через більше ніж 3 місяці, зупинений патрульними. Лише тоді, після того, як йому повідомили про спеціальну програму повернення військовослужбовців, які перебувають у СЗЧ, він погодився на продовження проходження військової служби.
Вказані обставини свідчать про те, що 28 червня 2024 року молодший сержант ОСОБА_12 , в умовах воєнного стану, будучи виписаним з лікувального закладу, без поважних причин не з`явився до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_3 , а пояснення обвинуваченого про те, що йому командир сказав не повертатися, оскільки він і так вже знаходиться в СЗЧ, суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, або тим самим пом`якшити його. 

7. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого
З огляду на викладене, суд вважає, що дослідженими доказами підтверджено вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті.
Тому, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за:
- ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану;
- ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
- ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
8. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено. Суд не вбачає підстав для визнання такою, що пом`якшує покарання щире каяття в силу наступного.
Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики Верховного суду, щире каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Каяття обвинуваченого не знайшло свого відображення в досліджених доказах та не мало характеру послідовної, переконливої, критичної оцінки винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , є: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів або інших одурманюючих засобів.
Хоча така обставина не була зазначена в переліку обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_12 в обвинувальному акті, разом з тим, про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у стані гострої змішаної інтоксикації психоактивними речовинами зазначено в обвинувальному акті при формулювання обвинувачення. Цей факт також підтверджувався самим обвинуваченим.
Верховний Суд у справі №556/588/18 (провадження № 51-569км19) вважає в цілому правильною існуючу судову практику, що ґрунтується на рекомендаціях п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким рішення суду про визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують або обтяжують покарання, «має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».
9. Мотиви призначення судом покарання
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, два з яких у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а один – тяжким, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, дані, що характеризують особу винного, - раніше судимий, стан здоров`я - на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, у 2024 двічі перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ПАР, соціальні зв`язки – неодружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, є військовослужбовцем, за місцем служби має як позитивні, так і негативні характеристики, приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації з 03.07.2022 по 29.07.2022.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_12 покарання в межах санкцій інкримінованих статей КК України у виді позбавлення волі. 
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України, судом не встановлено.
Зазначене покарання суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, необхідно визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року у справі №760/26543/17 зазначено про те, що у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовується, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно.
Судом встановлено, що вироком ІНФОРМАЦІЯ_11 від 28.05.2025 ОСОБА_12 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 15.07.2025.
З матеріалів кримінального провадження слідує, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, ОСОБА_58 вчинив у період з червня 2024 року по січень 2025 року, тобто до ухвалення вироку ІНФОРМАЦІЯ_11 від 28.05.2028.
Таким чином, в даному випадку вирок ІНФОРМАЦІЯ_11 від 28 травня 2025 року необхідно виконувати самостійно у зв`язку з чим під час призначення остаточного покарання у цьому кримінальному провадженні не підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України.

10. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
10. 1 питання щодо запобіжного заходу
Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , враховуючи призначення покарання у вигляді позбавлення волі, суд не вбачає підстав для заміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_12 , а саме з 06.01.2025.
10.2 питання щодо витрат на проведення експертиз
Згідно з довідками ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 2 а.п. 105, т. 4 а.п. 8, 35, 51 ) витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму складають 49337,60 грн, тому на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави.
10.3 цивільний позов
У справі потерпілою (цивільним позивачем) ОСОБА_10 заявлено цивільний позов, який протягом розгляду справи було неодноразово уточнено.
Згідно уточнених позовних вимог потерпіла (цивільний позивач) просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 37685,00 гривень; моральну шкоду в сумі 500000,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 70000,00 гривень.
При вирішенні заявленого потерпілою уточненого цивільного позову, суд виходить із такого.
10.3.1 питання щодо матеріальної та моральної шкоди 
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до положень ч. 5 зазначеної норми цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.
Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обвинувачений ОСОБА_12 первісний позов вважав необґрунтованим в частині суми моральної шкоди, зауважував, що він не зможе сплатити таку суму. Уточнений цивільний позов потерпілої визнав повністю, жодних заперечень не висловлював. 
Оскільки захисник обвинуваченого ОСОБА_12 – адвокат ОСОБА_13 крім посилань на недоведеність вини обвинуваченого, які суд відхилив, не зазначила інших доводів з метою відмови у задоволенні позовних вимог або зменшення заявлених сум, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Суд вважає доведеним факти спричинення потерпілій матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за оставин, встановлених судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Отже, заявлений потерпілою ОСОБА_10 цивільний позов щодо стягнення з ОСОБА_12 спричиненої матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню у зв`язку з його обґрунтованістю та відсутністю заперечень з боку обвинуваченого щодо заявлених вимог.
10.3.2 питання щодо витрат на правничу допомогу 
Потерпілою (цивільним позивачем) ОСОБА_10 документально підтверджено понесені нею судові витрати на правничу допомогу, а саме надано: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю за ім`я ОСОБА_11 , ордер на надання правничої діяльності, копії договорів про надання правничої допомоги від 14.01.2025 та від 25.04.2025, протоколи узгодження договірної ціни, детальний опис робіт (наданих послуг) адвокатом від 25.04.2025, від 07.05.2026 та акти приймання-здачі послуг від 25.04.202 та від 07.05.2026 на виконання цього договору.
Відповідно до частини другої статті 120 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.
Відповідно до статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, на яку посилається захисник, розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом ,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи
На думку суду, надана у провадженні професійна правнича допомога відповідає вимогам, визначеним частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, в зв`язку із чим задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.
10.4 питання щодо арешту майна
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд приходить до висновку про необхідність скасування арештів, накладених ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 на речові докази (т.2 а.п.51-52, 160-161, т.3 а.п.223-224, т. 4 а.п. 6-7). 
10.5 питання щодо долі речових доказів
Долю речових доказів (т. 2 а.п. 50, 154-155, т. 3 а.п. 222, 229-231, т. 4 а.п. 2, 79-88, т. 5 а.п.75-78) вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 11 років позбавлення волі,
за ч. 5 ст. 407 КК України у виді 5 років позбавлення волі, 
за ч. 4 ст. 408 КК України у виді 6 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Вирок ІНФОРМАЦІЯ_11 від 28 травня 2025 року, яким ОСОБА_12 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з подальшим звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, виконувати самостійно.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_12 - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 06 січня 2025 року.
Уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_20 ) на користь потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_21 ) матеріальну шкоду в сумі 37685,00 гривень; моральну шкоду в сумі 500000,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 70000,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_12 в дохід держави 49337 гривень 60 копійок витрати на залучення експертів.
Скасувати арешти майна, вилученого під час огляду місця події, під час проведення огляду трупа ОСОБА_15 під час проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_12 , під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_12 , накладені ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 на речові докази.
Речові докази: 
- змив та контроль до нього з зовнішньої ручки вхідних дверей; змив та контроль до нього з внутрішньої ручки вхідних дверей; виріз тканини з нашаруванням РБК (з підодіяльника); виріз тканини з нашаруванням РБК (з простині); 11 предметів схожих на ножі; предмет схожий на молоток з дерев`яним руків`ям; мікрооб`єкти з кистей обох рук трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; два сліди папілярних узорів пальців рук; ключ від кімнати; паспорт на ім`я ОСОБА_15 , светр світло-сірого кольору, вовняний, із пришитими бісером та стразами на передній частині та рукавах, із рясними слідами речовини бурого кольору (далі РБК) на рукавах та задній частині; футболку чорного кольору, бавовняну, повністю рясно просякнуту РБК, із пошкодженнями у вигляді розривів та порізів по всій площині; гамаші чорного кольору, напіввовняні, із рясним нашаруванням РБК в поясній ділянці; змиви з рук трупа ОСОБА_15 ; зрізи вільних кінців нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_15 та зрізи волосся з п`яти областей голови трупа ОСОБА_15 ,  ніж у полімерному чохлі з надписом «Colambia», сокира з дерев`яною ручкою з нашаруванням РБК на гострій частині, предмет, схожий на ніж, кросівки чоловічі чорного кольору з написом «Terex 465», куртка чоловіча темно-синього кольору, натільна білизна чорного кольору, чоловіча кофта з зображенням вовка, штани чорного кольору з бічними карманами, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_14 - знищити.
- марлевий тампон зі змивом з поверхні внутрішньої ручки відкривання вхідних дверей кімнати АДРЕСА_4 (група об`єктів №2), контроль до нього та марлевий тампон зі змивом з поверхні зовнішньої ручки відкривання вхідних дверей кімнати №81 будинку АДРЕСА_11 (група об`єктів №2), контроль до нього; матеріал з об`єктів №№ 1-3 для подальшого можливого ДНК-дослідження (висновок експерта №561 від 28.02.2025); матеріал з об`єкту №24 для подальшого можливого ДНК-дослідження (висновок експерта №563 від 13.03.2025); 2 (два) сліди папілярних узорів рук; зрізи вільних кінців нігтьових пластин кистей обох рук від трупа ОСОБА_15 ; матеріал з об`єктів №№ 1-2 для подальшого можливого ДНК- дослідження; змиви з кистей обох рук від трупа ОСОБА_15 ; зрізи вільних кінців нігтьових пластин кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_12 ; матеріал з об`єктів №№ 1-2 для подальшого можливого ДНК- дослідження; марлеві тампони за змивами з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_12 ; дактилоскопічна картка зі зразками відбитків папілярних узорів пальців та долоней рук підозрюваного ОСОБА_12 ; залишок зразка крові від трупа ОСОБА_15 ; залишок зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_12 , що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_15 , розташованого у місті Мелітополі - знищити;
- мобільні телефони «Xiaomi Redmi 9A» та «Motorola G54», влучені під час обшуку особи, який проводився 06.01.2025, передані на зберігання до камери схову Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі - повернути обвинуваченому ОСОБА_12 
- диск для лазерних систем зчитування, на якому збережений аудіозапис телефонного дзвінку оператору « НОМЕР_8 », який здійснила свідок ОСОБА_26 06.01.2025, диск для лазерних систем зчитування з інформацією про вхідні та вихідні дзвінки абонентського номеру НОМЕР_9 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_12 , долучені до матеріалів справи, залишити у матеріалах справи. 
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1