Номер провадження 2/754/1269/26
Справа №755/9986/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

01 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І. 
за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 25346,36 грн.
Стислий виклад позиції позивача
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС", як новий кредитор за кредитним договором № C-613-004214-18-980 від 01.10.2018, звернувся до суду з позовом до Відповідача, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 25346,36 грн, яка складається з 9990,38 грн заборгованості за сумою кредиту та 15355,98 грн заборгованості за сумою відсотків.
В обгрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що на виконання угоди про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № C-613-004214-18-980 АТ "Ідея Банк" (Первісний кредитор) надав Відповідачеві (Позичальник) кредит у кредит у межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач у встановлені умовами договору строки кредит не повернув, проценти не сплатив, у зв`язку з чим за час користування кредитними коштами виникла заборгованість у заявленому розмірі. Позивач набув право вимоги на підставі договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023.
Позивач також просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 422,40 грн 
Представник Відповідача, адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, стверджуючи, що кредитний договір є нікчемним, недодержання його письмової форми та відсутність погодження істотних умов. Також представник Відповідача посилається на безпідставне нарахування відсотків поза межами строку кредитування, відсутність належних первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт перерахування коштів і розмір заборгованості. Окремо, представник зазначає, що кредитор повинен був дотриматися вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування до моменту підписання анкети-заяви, чого, на думку представника Відповідача, не було зроблено. 
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН, ОЦІНКА СУДУ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України)
У справі, що розглядається, 25 липня 2023 року між ТОВ "СВЕА ФІНАНС " та АТ "Ідея Банк" укладено договір факторингу № 01.02-31/23, за умовами якого клієнт (первісний кредитор) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору) з 25 липня 2023 року права вимоги та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту за плату.
Згідно з витягом з реєстру боржників (актом прийому-передачі прав вимог) від 25 липня 2023 року АТ "Ідея Банк" передало, а ТОВ "СВЕА ФІНАНС" прийняло права вимоги до боржника за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № C-613-004214-18-980 (надалі - кредитний договір), що 01.10.2018 була укладена між АТ "Ідея Банк" та Відповідачем. 
Презумпція чинності договору факторингу не спростована, договір не визнано недійсним на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит у сумі 10000,00 грн, строк кредиту 12 місяців з процентною ставкою 48,00% річних. Сторони погодили такі істотні умови договору: банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку; дата повернення кредиту - 01.10.2019; процентна ставка визначається у розмірі 48,00% річних та є фіксованою.
Первісний кредитор перерахував Відповідачу кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку за період з 01.10.2018 по 01.10.2019. 
Суд відхиляє аргументи Відповідача щодо недотримання письмової форми договору на те, що те, що виписка по рахунку не є належним доказом. 
У матеріалах справи міститься копія кредитного договору з підписом Відповідача. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін.).
Суд встановив, що Відповідач порушив умови договору та не повернув кредитні кошти у встановлений строк.
Згідно з розрахунком Первісного кредитора станом на 25 липня 2023 року заборгованість Відповідача за кредитним договором становить: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) - 9 990,38 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 15 355,98 грн, загальна заборгованість - 25 346,36 грн. 
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, і дійшов висновку, що в частині стягнення суми основного боргу розрахунок є правильним, обґрунтованим та відповідає умовам укладеної між сторонами кредитної угоди та фактичному руху коштів за рахунком. 
Суд визнає безпідставними посилання Відповідача на нерелевантні висновки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. У цій справі, що розглядається, істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, фіксована процентна ставка (48,00 % річних) та строк повернення кредиту (01.10.2019), були погоджені сторонами у кредитному договорі, а не лише у загальних Умовах та правилах у цій справі.
Натомість в частині вимоги щодо стягнення відсотків у розмірі 15 355,98 грн, Суд зазначає, що сторони погодили дату остаточного повернення кредиту 01.10.2019. Водночас право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (див. висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 та від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16). 
Представник Відповідача у відзиві на позовну заяву обґрунтовано вказав, що помилковість нарахування відсотків поза межами строку кредитування. Позивач не надав відповідь на відзив та пояснення щодо строку нарахування заборгованості за несплаченими процентами. 
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд встановив, що відповідно до матеріалів справи заборгованість за основним боргом становить 9 990,38 грн. Погоджена сторонами фіксована процентна ставка становить 48,00 % річних. Водночас кредитування здійснювалося шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, сума основного боргу змінюватися протягом цього року. Відповідач використовував кредитний ліміт частинами та здійснював часткові погашення, що відображено у виписці. 
У матеріалах справи є довідка-розрахунок станом на 25.07.2023 року (а.с. 13), який не дозволяє встановити, яка саме сума відсотків була правомірно нарахована до моменту закінчення строку дії кредитної лінії, оскільки він містить загальну суму та включає безпідставні нарахування поза межами встановленого строку. Позивач не надав деталізованого розрахунку процентів, який б дозволяв Суду перевірити правильність нарахування та здійснити перерахунок у межах строку кредитування.
Тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків у розмірі 15 355,98 грн. 
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд визнав, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частині стягнення 9990,38 грн - заборгованості за тілом кредиту.
Розподіл судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн. Суд задовольнив позовні вимоги частково у розмірі 9 990,38 грн. Тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 954,80 грн (2 422,40 грн х 9 990,38 грн/25 346,36 грн).
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 990,38 грн (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень 38 копійок), а також 954,80 грн (дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 80 копійок) судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач (Стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6, код ЄДРПОУ 37616221, IBAN: НОМЕР_1 в АТ "ОТП БАНК")
Відповідач (Боржник) ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Суд підписує повне рішення без його проголошення. Учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 1 травня 2026 року

Суддя        Інна КОВАЛЕНКО