Справа№ 953/1801/26 
н/п 3/953/530/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
"13" травня 2026 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Демченко С.В., за участю захисника – адвоката Козловської Т.В., яка діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В
06 січня 2026 року о 23 годині 56 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Captiva, реєстраційний номер НОМЕР_3 , у м. Харкові по вул. Сумській, 59, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 із застосуванням відеозйомки на нагрудну відеокамеру. Результат огляду склав 1,78 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а саме:
-п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
17 березня 2026 року на адресу суду від захисника – адвоката Козловської Т.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування клопотання посилалася на те, що поліцейські на місці зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , не повідомили йому підстави зупинки транспортного засобу, що в свою чергу свідчить про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу. На відеозаписі відсутній момент зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . Працівники поліції грубо порушили вимоги ст. 266-1 КУпАП, які регламентують порядок здійснення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Беручи до уваги положення ст. 266-1 КУпАП, огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння мав бути проведений не працівниками поліції, а особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення. Крім того, у направленні на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке долучене до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня повна дата складання цього направлення, зазначений лише рік, без вказівки на конкретне число та місяць, що є істотним недоліком, оскільки позбавляє можливості достовірно встановити момент складання направлення та перевірити послідовність процесуальних дій працівників поліції. Під час дослідження відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції встановлено суттєву невідповідність між фактичним часом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та часом, зазначеним у чеку спеціального технічного засобу Drager 6820. Зокрема, з відеозапису вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проведений о 00 годині 14 хвилин, тоді як в чеку спеціального технічного засобу Drager зазначено час проведення тесту – 00 годин 12 хвилин. Тобто, результат огляду, зафіксований у чеку приладу, сформований раніше ніж фактично відбулося продування. 
Також 17 березня 2026 року на адресу суду від захисника – адвоката Козловської Т.В. надійшло клопотання про призначення покарання з урахуванням принципу індивідуалізації, в якому просила суд у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України та не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік. 
У судовому засіданні захисник – адвокат Козловська Т.В. просила суд закрити провадження у справі, посилаючись на доводи, викладені у клопотанні про закриття провадження по справі від 17 березня 2026 року, а також просила у разі визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560697 від 07 січня 2026 року та додані до нього матеріали, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За змістом вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто поліцейським встановлено порушення водієм вимог п.2.9а ПДР України.
З матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560697 від 07 січня 2026 року, вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.
Так, суд бере до уваги положення ч. 1 ст. 15 КУпАП, відповідно до якої військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
У матеріалах справи відсутні відомості, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , належить Збройним Силам України, а тому суд приходить висновку, що ОСОБА_1 має нести відповідальність на загальних підставах, тобто відповідно до норм ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560697 від 07 січня 2026 року, який складений щодо ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.9 а ПДР України;
- показаннями Drager Alcotest 6820, що містяться на спеціальному бланку, згідно з якими 07 січня 2026 року о 00 годині 12 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння – 1,78 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат – 1,78 проміле алкоголю. Відповідно до вказаного акту та зазначених у ньому відомостей ОСОБА_1 погодився з результатами огляду та не надав заперечень з приводу проведеного огляду;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 січня 2026 року;
- рапортом інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП.
Оцінюючи зібрані у справі докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Так на відеозаписах з бодікамер поліцейського зафіксовані події, що мали місце 06 січня 2026 року, у тому числі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Chevrolet Captiva, реєстраційний номер НОМЕР_3 , процес огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.
Суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою і дії посадової особи, яка його складала у порядку, передбаченому законом, ОСОБА_1 не оскаржував.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.
За таких обставин, у суду відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, як і в доданих до матеріалів справи інших доказах, на яких зафіксовано достатньо відомостей, що доказують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи доводи сторони захисту щодо того, що з матеріалів справи не вбачається, що у працівників поліції були законні підстави для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», суд зазначає таке.
Положеннями статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Зі змісту рапорту інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП слідує, що за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 59 був зупинений транспортний засіб Chevrolet Captiva, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», та під час спілкування з яким, співробітники поліції у нього ознаки алкогольного сп`яніння.
Оцінуючи законність зупинки працівниками поліції керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, суд зазначає таке.
Положеннями статті ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Окрім того, відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національну поліцію», зупинка транспортного засобу є компетенцією поліцейського та його дії можуть бути оскаржені в порядку встановленим законом. 
Як вбачається з матеріалів справи дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення в порядку, передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, а тому твердження захисника щодо безпідставності зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 та відповідно неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.
Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є законними.
При цьому, суд зауважує на тому, що підстава зупинки транспортного засобу у будь-якому разі не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП , оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є законними.
Твердження сторони захисту, що у направленні на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке долучене до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня повна дата його складання — зазначений лише рік без конкретного числа та місяця, то суд зазначає, то такі доводи є безпідставним, оскільки у направленні зазначена дата «07.01.2026» час «00 год 12 хв».
Захисник в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що на відеозаписі зафіксовано, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проведений о 00 годині 14 хвилин, тоді як в чеку спеціального технічного засобу Drager зазначений час проведення тесту – 00 годин 12 хвилин. Тобто, результат огляду, зафіксований у чеку приладу, сформований раніше, ніж фактично відбулося продування. Суд зазначає, що сама по собі така невідповідність не є безумовною підставою для визнання результатів огляду недопустимим доказом, оскільки не спростовує факту проходження особою огляду на стан алкогольного сп`яніння та отримання відповідного результату. Вказана розбіжність може бути зумовлена технічними особливостями налаштування часу на засобі відеофіксації або спеціальному технічному засобі Drager і за відсутності інших істотних порушень процедури не свідчить про недійсність результатів огляду.
Інші доводи сторони захисту суд до уваги не бере та вважає їх такими, що викладені з метою ухилення водія від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, доходжу висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху
З урахуванням викладеного кваліфікую дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто - керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з довідкою, складеною т.в.о. інспектором ВАП УПП в Харківській області ДПП Галкіною К., ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 .
Щодо клопотання захисника з приводу застосування положень ст. 69 КК України за аналогією закону та не призначати ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік, суд зазначає таке.
Аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.
У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проведення судових засідань в режимі відеоконференції, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.
Однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульовано главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.
Законодавець навіть окремо передбачив неможливість застосування до правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, звільнення від відповідальності за малозначність, що ще раз підкреслює його підвищену суспільну небезпечність.
З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи захисника про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, в порядку ст.40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283-285, 287, 288, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: сплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560697 від 07 січня 2026 року).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746, ПІБ, ідентифікаційний номер платника судового збору та номер справи). 
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.
Повний текст постанови складений 
Суддя С.В. Демченко