Справа № 141/218/26
Провадження № 2/141/239/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року      с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 17167,50 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7421673. Відповідно до умов договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики.
23.12.2025 первісним кредитором ТОВ «Сіроко Фінанс» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 23122025/2.
Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за договором позики, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 17167,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 5250,00 грн; заборгованість завідсотками – 15,08 грн; заборгованість за комісією – 1402,42 грн.; заборгованість за пенею – 10500,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 01.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 05.04.2026. Клопотань та заяв не подавали.
Відповідачу копію ухвали суду було надіслано за адресою її місця реєстрації та поштове відправлення повернулось до суду з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". 
Відповідно до п.5 ч.6 ст.272ЦПКУкраїни днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі.
З урахуванням зазначеного та керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:
23.07.2025 ОСОБА_1 і ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір позики № 7421673 в електронній формі. Відповідач підписала договір одноразовим ідентифікатором d2i4i7.
Відповідно до умов договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики.
Договір укладений на таких умовах: 
Загальний розмір позики (сума позики) становить 5250,00 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів, дата надання позики – 23.07.2025, дата повернення позики – 21.08.2025. Процентна ставка складає: 0,01 % в день, діє протягом строку, вказаного в договорі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 1925,33 грн. Орієнтовна загальна вартість позики становить 6667,50 грн. 
Комісія – грошові кошти, що нараховуються на суму позики, і є платою за надання такої позики, та є складовою загальних витрат за споживчим кредитом. Комісія становить 26,71 % від суми позики та складає 1402,42 грн.
Пеня – грошові кошти, що нараховуються на залишок суми позики у визначених договором випадках порушення позичальником умов договору та складає 5 % в день .
Кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
23.07.2025 кошти в сумі 5250,00 грн перераховані на карту НОМЕР_2 , отримувач – ОСОБА_2 , номер платежу 1d681ea7-f9a1-4708-8f46-e6f16db2b648, що підтверджується довідкою № КД – 000032483 від 11.02.2026 ТОВ «Європейська платіжна система»
З розрахунку заборгованості за договором № 7421673 від 23.07.2025 вбачається, що ТОВ «Сіроко Фінанс» нараховано відповідачу заборгованість в сумі 17167,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 5250,00 грн; заборгованість завідсотками – 15,08 грн; заборгованість за комісією – 1402,42 грн.; заборгованість за пенею – 10500,00 грн.
23.12.2025 між первісним кредитором ТОВ «СірокоФінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 23122025/2. 
Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» передає грошові кошти в розпорядження первісному кредитору за плату, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає йому права грошової вимоги до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісію, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.
У витягу з Реєстру боржників № 1 від 23.12.2025, наданому позивачем, відображена заборгованість ОСОБА_1 на суму 17167,50 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 5250,00 грн; заборгованість завідсотками – 15,08 грн; заборгованість по комісії – 1402,42 грн.; заборгованість за пенею – 10500,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.
Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.
За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуваннямвикладеного, суд доходить таких висновків:
Судом встановлено, що Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт існування заборгованості Відповідача та її розмір в частині заборгованості за основною сумою боргу та процентами. Водночас Відповідач відзиву на позов не подала, доказів спростування розрахунку заборгованості або належного виконання зобов`язань суду не надала.
Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, а також відсутність заперечень з боку Відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача 5265,08грн заборгованості за основним зобов`язанням (позикою) та процентами за договором № 7421673 від 23.07.2025 є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту за договором № 7421673 від 23.07.2025:
Кредитним договором передбачено сплата позичальником комісії за надання кредиту.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Отже, законом передбачено право банку чи іншої фінансової установи–кредитодавця, встановлювати в договорі і вимагати сплати від позичальника комісій за додаткові та супутні послуги, пов`язані, зокрема, з наданням кредиту.
Водночас встановлення комісії за дії, які не є послугою, суперечить положенням закону.
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються позивачу та за які кредитодавцем встановлена комісія за надання кредиту.
ВП ВС у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 зазначив, що банк неповноважний стягувати з позичальника плату за дії, які не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам самого банку.
Також, колегія суддів ВП ВС у постановах від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, 01.06.2021 у справі № 910/12876/19 зауважила, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавств обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
Таким чином, вимога про стягнення комісії за надання кредиту є недоведеною і задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог в частині заборгованості за пенею, суд зазначає:
Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.
Умовою договору щодо нарахування пені у розмірі 5% в день не визначена база нарахування пені. Якщо вважати, що такою базою є сума невиконаного зобов`язання (простроченого платежу) , то зазначена умова порушує встановлені законом обмеження. Зазначене унеможливлює застосування вказаних положень договору. 
Крім того, п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України встановлено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У п. 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17 викладено правовий висновок, відповідно до якого, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість в сумі 5265,08грн, яка виникла з договору позики№ 7421673 від 23.07.2025.
Згідно з частиною 1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 817,36 грн.
Керуючисьст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, вул. Лісова, буд.2, м. Бровари, 07400) заборгованість за договором позики № 7421673 від 23.07.2025в розмірі 5265,08грн(п`ять тисяч двісті шістдесят п`ять гривень 08 коп.), з яких: заборгованість за основним зобов`язанням – 5250,00 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 коп.); заборгованість запроцентами – 15,08грн (п`ятнадцять гривень 08 коп.).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму сплаченого судового збору в розмірі 817,36 грн (вісімсот сімнадцять гривень 36 коп.).
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Лісова, буд.2, м. Бровари, 07400; код ЄДРПОУ: 35625014.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко