Справа № 496/2776/26
Провадження № 2-о/496/139/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді- Шаньшиної М.В.,
за участю:
секретаря судового засідання – Ткаченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Біляївка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулась до суду з заявою в якій просила суд встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є моєю матір`ю; встановити факт прийняття мною спадщини після смерті бабусі – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свою заяву заявник мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті бабусі залишилось спадкове майно: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яке їй належало на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.12.2000 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.12.2000 року, право власності на квартири АДРЕСА_1 в рівних частках мають ОСОБА_4 (бабуся заявника), ОСОБА_6 (її донька), ОСОБА_7 (її онука). Мати заявника - ОСОБА_5 (прізвище при народженні ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ОСОБА_9 вийшла уклала шлюб 10.04.1956 року з ОСОБА_10 , зареєстрований Маяківською сільською радою. Прізвище після шлюбу – « ОСОБА_11 ». Від даного шлюбу народилась заявник – ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Шлюб між батьками заявника було в судовому порядку визнано недійсним. Після визнання недійсним шлюбу мати взяла прізвище - « ОСОБА_8 ». 
29.01.1962 року мати уклала шлюб з громадянином Вайнер, зареєсстрований Маяківською сільською радою, після укладання якого змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_13 ». ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
27 квітня 1974 року заявник уклала шлюб зі ОСОБА_14 .. Прізвище після реєстрації шлюбу змінила з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_15 ». У данному шлюбі народилась донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 27 листопада 1999 року донька заявника - ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_16 . 
Заявник фактично прийняла спадщину: проживала у квартирі з донькою та онукою, сплачувала комунальні платежі, проводила поточні ремонти. З метою оформлення спадщини на себе вона звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини. Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області надала лист, в якому повідомила заявника, що за її заявою відкрита спадкова справа № 88/2025, однак при огляді документів було виявлено, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини між нею та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян також відсутні відомості, які підтверджують родинні відносини спадкодавця та особи, яка претендує на спадщину, тому було рекомендовано заявнику звернутися до суду з питання встановлення факту родинних відносин. У зв`язку з чим заявник звернулась до суду з даною заявою.
Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність заявника, в якій просила задовольнити заяву.
Від заінтересованої особи ОСОБА_2 також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що заяву підтримує та просить задовольнити. Також пояснила, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 є її прабабусею та матір`ю її бабусі – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , та бабусею її матері – ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , залишилось спадкове майно, а саме 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , яке їй належало на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.12.2000 року. ОСОБА_1 прийняла спадщину (фактично вступила в управління та володіння спадковим майном – 1/3 частиною квартири, після своєї бабусі – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Від заінтересованої особи ОСОБА_3 також надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначила, що заяву визнає.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_9 померла бабуся заявника, ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , зареєстрованого Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області 23.05.2002 року, актовий запис №41.
Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.12.2000року за №2843. Також по 1/3 частини квартини належить ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
У зв`язку з чим з заявою про прийняття спадщини 07.02.2025 року за №220 звернулась ОСОБА_1 та була заведена спадкова справа №88/2025.
Листом від 28.05.2025 року за №1444/02-14 державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко – Ворсуляк Д.М. було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та рекомендовано звернутись до суду з відповідною заявою.
Як встановлено з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 14.05.2026 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було укладено шлюб 10.04.1956 року, зареєстрований Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №11. Після шлюбу прізвища чоловіка « ОСОБА_11 » та дружини « ОСОБА_11 ». Вказаний шлюб було припинено 12.12.1961 року на підставі рішення Біляївського народного суду. 
У вказаному шлюбі народилась дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №16 від 07.02.1957 року народження. Батьками дитини записані ОСОБА_10 та ОСОБА_17 .
Також встановлено, що відповідно до повторно виданої копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 зареєстрованого Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області 27.04.1974 року, актовий запис №35. Після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка « ОСОБА_15 », дружини « ОСОБА_15 ».
Як вбачається з копії актового запису про одруження №3 від 29.01.1962 року встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 уклала шлюб з ОСОБА_18 , зареєстрованого Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Біляївського району Одеської області. Після шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_13 » прізвище дружини « ОСОБА_13 ».
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області від 07.10.2025 року за №1602 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 та її онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дійсно проживали разом та вели спільне господарство по день смерті ОСОБА_4 , у квартира АДРЕСА_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Громадянка ОСОБА_1 , проживала за вказаною адресою без реєстарції, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном – 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області від 07.10.2025 року за №1603 встановлено, що разом з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 по день смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: 
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 – онука (проживала за вказаною адресою, але не була зареєстрована, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном – 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – правнучка;
- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 – праправнучка.
Як вбачається з наданої копії спадкової справи, інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 , відсутні.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Крім того, застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.
Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.
Так, згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 є матір`ю ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , а ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення зазначених фактів, і факти, які просить встановити заявник, підтверджуються письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315-319, 354 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини – задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (РНОКПП: НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) спадщини після смерті бабусі – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Шаньшина