Справа № 450/371/26 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/596/26 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мар`яш Л. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мар`яш Л. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  

встановив: 

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 26.11.2025 року о 14 год. 50 хв. в районі автодоріг С141236 «Щирець-Хоросно» та «Київ-Чоп», у місці повороту в с. Хоросно Львівського р-ну Львівської обл., керував транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На зазначену постанову захисник Мар`яш Л. В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, копію оскаржуваної постанови останні не отримували, з такою захисник ознайомився лише 27.03.2026 року. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Вказує, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час керування транспортним засобом відрізняється з часом, зафіксованим на нагрудну камеру працівників поліції. Крім того, звертає увагу, що наявний в матеріалах справи відеозапис не є безперервним.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Мар`яш Л. В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, копію оскаржуваної постанови останні не отримували, з такою захисник ознайомився лише 27.03.2026 року та цього ж дня подав апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 524293 від 26.11.2025 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26 листопада 2025 року, згідно з якими огляд ОСОБА_1  на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі не проводився, а також у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова; наявними в матеріалах справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6228076 від 26 листопада 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Так, матеріалами справи, зокрема, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, підтверджується, що працівники поліції на службовому автомобілі під`їхали до транспортного засобу марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , який до цього здійснював рух по тротуару та пробив колесо.
В подальшому, після встановлення особи водія та ознак у нього алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого, що підтверджується, також, наявними в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 неодноразово відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в передбаченому законом порядку, розуміючи всі наслідки притягнення до адміністративної відповідальності.
При цьому, останній впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці події жодного разу не повідомляв їм про те, що він не керував транспортним засобом. 
Водночас, ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення. 
Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою серії ЕНА № 6228076 від 26 листопада 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що останній 26 листопада 2025 року о 15:32 год. на автодорозі «Київ-Чоп», у місці повороту в с. Хоросно Львівського р-ну Львівської обл., здійснював рух транспортним засобом по тротуару, що свідчить, також, про правомірність його зупинки.
Вказана постанова набрала законної сили, оскільки не оскаржувалась.
Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, сукупність наявних доказів дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а тому доводи захисника у апеляційній скарзі про протилежне є безпідставними. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Неточності при зазначенні часу між протоколом та відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції є формальними та жодним чином не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 , а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Твердження захисника про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння спростовується наявним відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що працівники поліції виявили різкий запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , про що було повідомлено останнього.
Наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року. 
Крім того, на відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним та недопустимим доказом, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. 
Щодо поданих захисником Мар`яш Л. В. клопотань суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Клопотання про направлення матеріалів справи на доопрацювання з метою зміни підсудності задоволенню не підлягає, оскільки таке не є мотивованим, а стороною захисту не доведено необхідності зміни підсудності, при цьому, захисник не просить скасувати оскаржувану постанову, що унеможливлює можливість вирішення питання про порушення правил підсудності.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання про виклик поліцейських, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, які не оскаржувались ОСОБА_1 та його захисником в судовому порядку.
Крім того, відсутня необхідність у допиті вказаних осіб у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному,
Щодо клопотання про повне дослідження матеріалів справи в судовому засіданні, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції були досліджені всі наявні матеріали справи. 
Суд апеляційної інстанції задоволив клопотання та витребував повний відеозапис, який був отриманий та оглянутий судом. Як вбачається, вказаний відеозапис містить ті самі відомості, що і первинний, який був долучений до матеріалів справи працівниками поліції.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя – 

постановив: 

поновити захиснику Мар`яш Л. В. строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2026 року. 
Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 березня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мар`яш Л. В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду       Головатий В.Я.