Справа 303/2577/26
№ 1-кп/303/227/26 

Іменем України
В И Р О К

03 червня 2026 року         м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого – судді  ОСОБА_1 
секретар судового засідання  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Мукачеві, кримінальне провадження №12026071120000054, внесене до ЄРДР від 28 січня 2026 року, за обвинуваченням:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, раніше судимого: востаннє 02.07.2025 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням іспитового строку на 3 роки,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора    ОСОБА_5 , ОСОБА_6 
сторони захисту  - обвинувачених  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- захисників    ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, 27.01.2026 близько 22 години, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою залякати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу неправомірних, на їх думку, його дій щодо падчерки ОСОБА_10 , за згодою останньої, вільно увійшли до житлового будинку по АДРЕСА_3 , де в спальній кімнаті будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 умисно стали наносити удари ногами по голові ОСОБА_9 , чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м?яких тканин в тім?яній області голови зліва, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тримали в руках пістолети, якими погрожували потерпілому. 
Надалі, ОСОБА_3 , спільно із ОСОБА_4 , реалізовуючи умисел на заволодіння коштами потерпілого, поставили вимогу ОСОБА_9 видати їм наявні в нього грошові кошти, і щоб примусити видати кошти, ОСОБА_3 із пневматичного пістолета, що знаходився в його правій руці, здійснив не менше трьох пострілів у ліву ногу ОСОБА_9 , у той час як ОСОБА_4 цілився у потерпілого з пістолета. Внаслідок пострілів ОСОБА_3 із пневматичного пістолета, потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в середній третині лівого стегна по передній поверхні та у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_9 , сприймаючи вказані погрози та насильство як реально небезпечні для свого життя та здоров`я, видав ОСОБА_3 наявні в нього грошові кошти в сумі 610 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, 27.01.2026 близько 22 години, за попередньою змовою із ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою залякати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу неправомірних, на їх думку, його дій щодо падчерки ОСОБА_10 , за згодою останньої, вільно увійшли до житлового будинку по АДРЕСА_3 , де в спальній кімнаті будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , умисно стали наносити удари ногами по голові ОСОБА_9 , чим спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м?яких тканин в тім?яній області голови зліва, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тримали в руках пістолети, якими погрожували потерпілому. 
Надалі, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_3 , реалізовуючи умисел на заволодіння коштами потерпілого, поставили вимогу ОСОБА_9 видати їм наявні в нього грошові кошти, і щоб примусити видати кошти, ОСОБА_3 із пневматичного пістолета, що знаходився в його правій руці, здійснив не менше трьох пострілів у ліву ногу ОСОБА_9 , у той час як ОСОБА_4 цілився у потерпілого з пістолета. Внаслідок пострілів ОСОБА_3 із пневматичного пістолета, потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в середній третині лівого стегна по передній поверхні та у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_9 , сприймаючи вказані погрози та насильство як реально небезпечні для свого життя та здоров`я, видав ОСОБА_3 наявні в нього грошові кошти в сумі 610 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_3  свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, визнав та показав, що у січні 2026 року йому зателефонував його товариш ОСОБА_11 , який є військовослужбовцем і розповів, що до його дружини ОСОБА_12 , малолітнього сина та сестер дівчини, домагається ОСОБА_9 , який проживає разом з матір`ю дівчини та попросив з ним «розібратися». Після чого, він зателефонував своєму товаришу ОСОБА_4 та попросив його підстахувати у при розмові з ОСОБА_9 .. Домовились зустрітися у центрі с. Ракошино. Він заіхав за ОСОБА_13 до її подруги і дівчина дорогою розповіла йому, що ОСОБА_9 вкотре домагається її, та її малолітнього сина і сестричок, поліція, яку вона викликає, не реагує, тому попросила допомогти. Вони зустрілися з ОСОБА_14 і всі разом на автомобілі ОСОБА_15 поїхали додому до ОСОБА_12 на АДРЕСА_3 . Дорогою зустріли малолітніх сестер ОСОБА_12 , які біля 23:00 години йшли в магазин на прохання ОСОБА_16 . Коли прибули до будинку, то ОСОБА_17 першою зайшла до хати, за нею зайшов він- ОСОБА_18 , а за ним ОСОБА_19 . Зайшовши до кімнати побачили ОСОБА_20 , який лежав на ліжку, а поряд на іншому лжку сидів який хлопчина, який зовсім на них не реагував. Він привітався з ОСОБА_21 та пояснив, чому вони прийшли, на що останній почав почав грубо розмовляти, мовля що він втручається, гроші заробля він – ОСОБА_22 , утримує цю родину, тому і буде поводитися, як захоче. Його – ОСОБА_15 це дуже обурило і він тримючи в руці пневматичний пістолет, який приніс з собою про всяк випадок, підійшов до ОСОБА_20 , вдаривши його рукою в плече змусив встати з ліжка, наказав обуватися, б охоче з нимпоговорити. У цей час ОСОБА_4 стояв осторонь і не втручався. Коли ОСОБА_22 підвівся з ліжка, він запитав чи має той гроші, бо злидні в яких живе ОСОБА_17 з сестрами його дуже вразили. ОСОБА_23 відповів, що гроші у сумці і подав сумку, там було 600,00 гривень, які він взяв, а потім передав (повернув) ОСОБА_24 , падчериці потерпілого ОСОБА_25 . Коли вони вже хотіли виходити з кімнати, ОСОБА_23 від них втік. Фекете ОСОБА_26 спробував його наздогнати, але марно, той втік. Також він сказав іти додому тому неповнолітньому хлопцеві, який весь час сидів собі спокійно на ліжкові і зовсім не реагував на події, що відбувалися. Після чого, він відвіз ОСОБА_14 в центр с. Ракошино і той на своєму автомобілі поїхав, а він відвіз ОСОБА_27 за дитиною. Після чого він з ОСОБА_13 повернулися до неї додому, бо там залишалися сестрички ОСОБА_28 і дочкалися матір ОСОБА_12 з роботи. Потім пішов додому, а ранком його затримала поліція. На запитання учасників судового розгляду, обвинвачений повідомив, що розумів що вчиняє неправомірні, карні дії під час іспитового строку та, що йому може загрожувати, але е думав, що ОСОБА_23 напише заяву до поліції. Так він застосвував свій пневматичний пістолет, щоб налякати ОСОБА_20 , однак пістолет тільки клацав, а не стріляв, бо в ньому закінчився «воздух», тому твердження потерпілого, що він його поранив не можуть відповідати дійсності. Так він вдарив потерпілого в плече, щоб той підвівся з ліжка, але не так, як розповідає про це потерпілий. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати, бо не мав наміру чи умислу на вчинення розбою з метою заволодіння майном потерпілого, а тільки хотів розібратися з кривдником дівчини та її сестричок, який кривдив їх уже не вперше. Так сталося, що нестримав себе і використав пневматичний пістолет, що налякати ОСОБА_20 , який вів себе неадекватно, і гроші взяв у ОСОБА_20 , тільки для того, щоб віддати їх ОСОБА_24 на утримання дитини, бо жили вони дуже бідно.
Обвинувачений ОСОБА_4  свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, визнав та показав, що у січні 2026 року йому зателефонував його товариш ОСОБА_18 та попросив піти з ним до ОСОБА_16 , щоб поговорити, попередньо розповівши, що той домагається дружини його товариша, який зараз на війні та маленького сина і сестер дівчини. Те, що він почув, дуже його обурило і вони домовилися зустрітися в центрі села Ракошино та разом піти до ОСОБА_29 У центрі його чекав ОСОБА_18 з дівчиною ОСОБА_13 і вони разом на автомобілі ОСОБА_15 поіхали до ОСОБА_12 додому. Дівчина перша зайшла у будинок, потім ОСОБА_18 , а вже потім він. Він мав при собі стартовий пістолет без патронів, який завжди носив з собою, коли ввечері йшов кудись. Він не знав, що ОСОБА_18 також взяв свій пневматичний пістолет. Коли зайшли у кімнату, побаччив на ліжку ОСОБА_16 , який лежав, а якийсь хлопець сидів поряд на дивані і не реагував а них. ОСОБА_18 привітався з ОСОБА_30 і почав йому казати чому вони прийли, але той повів себе зухвало, що розізлило ОСОБА_15 і той сказав ОСОБА_31 встати з ліжка, кілька разів вистрілив у підлогу біля ніг ОСОБА_20 та запитав чи має той гроші. Локотош дістав сумку і віддав ОСОБА_32 600 гривень, після чого вони хотіли вийти на вулицю і там поговорити, однак коли вони відполіклися, ОСОБА_25 втік, а він побіг за ним, щоб наздогнати, але повернувся до будинку, після чого ОСОБА_33 відвіз його в центр с. Ракошио до його автомобіля і він поїхав додому. ОСОБА_34 його затримала поліція. На запитання учасників судового засідання, обвинувачений ОСОБА_14 повідомив, що не май умислу чи домовленості з ОСОБА_35 вчиняти розбій, а тільки хотів допомогти товаришу ( ОСОБА_32 ) поговорити з кривдником ОСОБА_12 та її дитини і сестричок. Він хотів наздогнати ОСОБА_16 , щоб його повернути у дім, але не стріляв за ним, та й у стартовому пістолені не було патронів. Він потерілого не бив, не стріляв у нього і не вимагав від нього гроші, а просто стояв осторонь і спостерігав тримаючи в руці стартовий пістолет з яким прийшов. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_9  показав, що він проживає у АДРЕСА_3 . У січні 2026 року, близько 22:00 години, він перебував вдома, приліг відпочити. Раптом до кімнати будинку забігли двоє незнайомців з пістолетами та почали в нього стріляти, а він закривався покривалом від пострілів. Потім вони підійшли до ліжка, на якому він відпочивав та почали його бити руками та копати ногами. Один з нападників був у капюшоні (потерпілий вказав на ОСОБА_4 ), інший у шапці (потерпілий вказав на ОСОБА_3 ). Потім, той, щ обув у капюшоні - ОСОБА_14 відійшов і став у бік, а той, що був у шапці – ОСОБА_18 залишився стояти біля ліжка і наказав цому обуватися, цілився у нього з пістолета, який тримав у руці та кілька разів вистрілив йому в ногу. ОСОБА_18 здійснивши три постріли йому в ногу, запитав чи є в нього гроші, на що він відповів, щоє і знаходяться в сумці. Після чого, віддав ОСОБА_32 сумку в якій було 610,00 гривень, які ОСОБА_18 забрав. Фекете ОСОБА_36 час стояв осторонь. Після чого, ОСОБА_18 та Фекете, в, почали йому погрожувати, що зараз його «вивезуть». Коли нападники відволіклися, на іншого неповнолітнього хлопця, який весь час знаходився у кімнаті, він втік від них на двір і побіг у поле. За ним побіг ОСОБА_37 він чув постріли позату себе. Внаслідок побиття у нього були синяки по тілу (ребра, ного) та рани від куль на нозі. На запитання учасників судового розгляду, потерпілий повідомив, що під час нападу він дуже злякався за своє життя, бо сприйняв реальну загрозу своєму житті. Не знає чи бачила подію неповнолітня донька його дружини. Били його обоє нападників, конкретно скільки ударів йому наніс кожний з нападників, сказати не може, бо закрився від них покривалом зголовою. ОСОБА_14 гроші не вимагав. Нападники не повідомили йому причину нападу.
Переглянувши відеозапис та заслухавши покази свідка, неповнолітньої ОСОБА_10 , надані нею слідчому судді в порядку ст. 225 КПК України, яка показала, що потерпілий ОСОБА_38 . Є чоловіком його матері. Він до неї домагався, вона неодноразово викликалала поліцію, однак поліція ніяк не реагувала, тому вона поскаржилася своєму хлопцю. Той попросив свого товариша ОСОБА_15 , який є їх кумом, розібратися з ОСОБА_25 .. Іншого хлопця ( ОСОБА_14 ) вона не знає. Того вечора вона з ОСОБА_39 та ОСОБА_26 (другом ОСОБА_40 ) поїхали до ОСОБА_41 за місцем її проживання. Дорогою вона розповіла ОСОБА_42 , все що розповідала своєму хлопцю про домагання з боку ОСОБА_20 , який виганяв її з дому. Неподалік будинку на вулиці зустрілі її малолітніх сестер, які вночі йшли в магазин на прохання ОСОБА_16 . Коли приїхали до будинку, двері були відчинені і вони зайшли у будинок. Вона пішла в іншу кімнату (кухню) і знімала на мобільний, все що відбувалося, щоб потім переслати своєму хлопцю. У кімнаті ще знаходився неповнолітній хлопець, який просто сидів на ліжку, це був товариш ОСОБА_16 . Вона бачила, що хлопці тримали в руках пістолети, якими лякали ОСОБА_16 .. Вона частково бачила, як ОСОБА_43 здійснював постріли у бік ОСОБА_20 , знає, що пістолет був травматичний. Бачила, як ОСОБА_33 першим застосував силу до ОСОБА_20 , але вдарив його і ОСОБА_19 .. Після чого, ОСОБА_43 запитав у ОСОБА_44 чи є в нього гроші, на що ОСОБА_45 віддав йому гроші 600.00 гривень. Після всього, ОСОБА_45 вибіг з будинку і втік. Потім вони втрьох (вона, ОСОБА_18 та ОСОБА_14 вийшли з будинку і пішли геть. На запитання учасників судового розгляду потерпіла повідомила, що не все бачила, бо розмовляла по телефону в іншій кімнаті. Гроші в сумі 600,00, які ОСОБА_18 забрав у потерпілого ОСОБА_23 , віддав їй відразу після події.
На підтвердження викладеного в обвинувальному акті обвинувачення, прокурором надано суду наступні докази, які досліджені в судовому засіданні: 
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.01.2026 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 повідомив про те, що 27.01.2026 року, близько 22:00 години двоє невідомих осіб, ппроникли до житлового будинку АДРЕСА_3 , та здійснили декілька пострілів з пістолета в область ніг, після чого незаконно заволоділи грошовими коштами в сумі 600,00 гривень. Очевидцем події була ОСОБА_46 , його падчериця. Протокол підписано заявником та уповноваженим слідчим СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області;
- протокол огляду місця події від 28.01.2026 року, з ілюстравтивними таблицями, згідно якого, уповноважений слідчий у присутності понятих, за участю спеціаліста та із застосуванням технічних засобів (фотографування), оглянув приміщення спальної кімнати будинку АДРЕСА_3 , у ході огляду виявлено та вилучено: матерчату чоловічу сумку чорного кольору, яку поміщено в крафтовий спецпакет; 10 предметів схожих на кулі до пневматичної зброї, які поміщені в спецпакет НПУ PSP1518976; Який узаконено ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року про надання дозволу на обшук;
- протокол огляду та перегляду від 28.01.2026 року, згідно якого уповноваженим слідчим, в присутності понятих, оглянув та переглянув електронний носій CD-R диск, який добровільно наданий ОСОБА_10 , 2009 р. н. з зафіксованим на ньому відеозаписом події тривалістю 23 секунди, що мала місце 27.01.2026 року, близько 22:00 години двоє невідомих осіб, ппроникли до житлового будинку АДРЕСА_3 . З якого видно, особу чоловічої статі №1 одягнений в футболку чорного кольору, штани сірого кольору на голові шапка чорного кольору, в руках знаходиться предмет схожий на пістолет; особу чоловічої статі №2 одягнений в кофту з капюшоном, штани чорного кольору, в руках знаходиться предмет схожий на пістолет; особу чоловічої статі №3 одягнений в кофту чорного кольору з білим малюнком, штани темного кольору, що стоїть біля слідни та ліжка, навпроти осбі № 1 та №2; На 22 секунді видно, як осба № 1 в руках якої знаходиться предмет схожий на пістолет вимагає гроші від особи № 3. У цей час особа № 2 стоїть збоку тримючи в руці предмет схожий на пістолет та спостерігає. Також видно, що за подією спостерігає особа чоловічої статі № 4, який сидить навпроти на ліжку. Особа № 3 показує рукою на сумку в якій з його слів, знаходяться грошові кошти. У цей час особа № 2 стоїть збоку тримючи в руці предмет схожий на пістолет та спостерігає. Також видно, що за подією спостерігає особа чоловічої статі № 4, який сидить навпроти на ліжку;
- судом переглянуто відеозапис електронний носій CD-R диск, який відображає обставини події протягом 23 секунд, які відображені та узгоджуються з протоколом огляду та перегляду від 28.01.2026 року. При цьому суд звертає увагу, що предмет схожий на пістолем, що знаходиться у руці особи № 1 робить щельчки, які не схожі на постріл.
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.01 2026 року, згідно з яким близько 18:08 год за адресою: м. Мукачево, вул Маргітича, 48 у присутності захисника ОСОБА_47 , затримано на підставі п.2 ч. 1 ст.208 КПК України, ОСОБА_3 , в якого під час особистого огляду в присутності двох понятих, виявлено та вилучено: пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм НОМЕР_1 , який поміщений в спецпакет NPU 5343593; мобільний телефон марки APLLE iPhone 11 рго, який поміщений в спецпакет NPU 5343591. Протокол підписаний всіма учасниками без зауважень;
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 28.01 2026 року, згідно з яким близько 18:09 год за адресою: м. Мукачево, вул Маргітича, 48 у присутності захисника ОСОБА_48 , затримано на підставі п.2 ч. 1 ст.208 КПК України, ОСОБА_4 , в якого під час особистого огляду в присутності двох понятих, виявлено та вилучено: стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм НОМЕР_2 та з магазином до нього, які поміщені в спецпакет NPU 5343594; мобільний телефон APLLE iPhone 8 IMEI НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет NPU 5343592. Протокол підписаний всіма учасниками без зауважень;
- постанову слідчого про визнання речовими доказами від 29.01.2026 року, матерчату чоловічу сумку чорного кольору, яку поміщено в крафтовий спецпакет; 10 предметів схожих на кулі до пневматичної зброї, які поміщені в спецпакет НПУ PSP1518976; пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм 24j020374F, який поміщений в спецпакет NPU 5343593; мобільний телефон марки APLLE iPhone 11 рго, який поміщений в спецпакет NPU 5343591; стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм НОМЕР_2 та з магазином до нього, які поміщені в спецпакет NPU 5343594; мобільний телефон APLLE iPhone 8 IMEI НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет NPU 5343592; мобільний телефон марки Samsung, помаранчевого кольору (без встановленої моделі), який поміщено в спецпакет WAR1111727, вилучений у неповнолітньої ОСОБА_10 , 2009 р. н., передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, до вирішення питань по суті; З метою збереження речових доказв, ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року накладено арешт на речові докази; 
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2026 року, з додатком, згідно якого уповноважений слідчий у присутності понятих пред`явив потерпілому ОСОБА_9 фото чотирьох осіб. Потерпілий впізнав на фото під № 2 особу, який з іншою особою, увійшов до кімнати будинку АДРЕСА_3 з пістолетами в руках та почали наносити йому удари ногами по голові, погрожували та вимагали гроші, здійснивши не менше трьох пострілів йому у ліву ногу, після чого він їм віддав 610,00 гривень. На фото № 2 – ОСОБА_3 ;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.01.2026 року, з додатком, згідно якого уповноважений слідчий у присутності понятих пред`явив потерпілому ОСОБА_9 фото чотирьох осіб. Потерпілий впізнав на фото під № 4 особу, який з іншою особою, увійшов до кімнати будинку АДРЕСА_3 з пістолетами в руках та почали наносити йому удари ногами по голові, погрожували та вимагали гроші. На фото № 4 – ОСОБА_4 ;
- висновок експерта від 10.02.2026 № СЕ-19/107-26/1020-БЛ, судово-балістичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 02.02.2026 року, згідно якої наданий на дослідження стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм НОМЕР_2 та з магазином до нього, які поміщені в спецпакет NPU 5343594, - не є вогнепальною зброєю. Призначений для стрільби шумовими патронами калібру 9мм А. А. К., турецького виробництва та виготовлений промисловим способом; (вартість експертизи 1782,80 грн.);
- висновок експерта від 09.02.2026 № СЕ-19/107-26/1019-БЛ, судово-балістичної експертизи, проведеної на підставі постанови слідчого від 02.02.2026 року, згідно якої наданий на дослідження пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм НОМЕР_1 , який поміщений в спецпакет NPU 5343593, - не є вогнепальною зброєю. Є пневматичним, газо-балонним пістолетом калібру 4.5мм А. А. К., тайваньського та виготовлений промисловим способом; (вартість експертизи 1782,80 грн.);
- висновок експерта № 24/2026 від 24.02.2026 року, судово-медичної експертизи ОСОБА_9 , згідно якого в останнього виявлено: тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м?яких тканин в тім?яній області голови зліва, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та які виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, чим можуть бути взуті ноги сторонньої людини. Також у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження, у вигляді синців в середній третині лівого стегна по передній поверхні та у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та які виникли внаслідок кінетичної енергії кулі при пострілі з пневматичної зброї;
- журнал судового засідання в режимі відеоконференції від 16.03.2026 року, згідно якого, слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, в порядку ст. 225 КПК України допитано неповнолітнього свідка, ОСОБА_10 , з диском, який переглянуто в судовому засіданні.;
- протокол проведення слідчого експерименту від 13.03.2026 року, згідно якого, уповноваженим слідчим у присутності понятих та із застосування засобів технічної фіксації, проведено слідчий експеримент за участю потерпілого в будинку АДРЕСА_3 , в ході якого потерпілий показав де і які саме події відбувалися;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2026 року, з додатком, згідно якого уповноважений слідчий у присутності понятих пред`явив свідку, неповнолітній ОСОБА_10 фото чотирьох осіб. Потерпілий впізнало на фото під № 4 особу, який з іншою особою, увійшов до кімнати будинку АДРЕСА_3 з пістолетами у руках та почали наносити потерпілому ОСОБА_23 удари ногами по голові та тримали в руках пістолети та вимагали гроші. На фото № 4 – ОСОБА_4 ;
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення за ч.4 ст. 187 КК України, - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, -  знайшов своє підтвердження.
Так, встановлені обставини події, що мала місце 27 січня 2026 року в будинку АДРЕСА_3 , фактично дають підстави вважати, що мав місце саме «Розбій», тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Так, основним об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України (розбою) є відносини власності, додатковим об`єктом - життя, здоров`я, психічна чи фізична недоторканість особи. Суб`єктивна сторона розбою характеризується прямим умислом, для розбою завжди характерний корисливий мотив, у ході вчинення розбою особа діє із спеціальною метою - заволодіння чужим майном. З об`єктивної сторони, розбій відповідно – є нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або погрозою спричинення такого насильства. 
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_14 прийшли до будинку потерпілого ОСОБА_23 на прохання та у супроводі неповнолітньої ОСОБА_49 , яка також мешкала у цьому будинку та доволилась донькою співмешканки потерпілого ОСОБА_25 .. Обвинувачені прийшли з метою поговорити з ОСОБА_23 , який зі слів неповнолітньої ОСОБА_49 , неодноразово домагався її та її малих сестер, які також проживали у цьому будинку, та виганяв її здому, що стверджується показами свідка неповнолітньої ОСОБА_49 та показами обвинувачених.
Тобто обвинувачених привела падчерка потерпілого, яка мешкає у цьому будинку і має туди законний доступ, як член сім`ї.
Таким чином, першопричиною приходу обвинувачених до потерпілого, стала аморальна поведінка потерпілого ОСОБА_23 (домагання) у відношенні свідка ОСОБА_49 . Тобто хлопці взагалі не мали мети забирати щось собі, вони прийшли заступитися за неповнолітню дівчину.
Ця обставина докорінно змінює мотив дій обвинувачених і повністю виключає корисливий умисел (розбою), оскільки вони діяли з мотивів захисту дівчини від протиправних дій потерпілого (домагання).
Таким чином, у судовому засіданні достименно встановлено, що у обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_14 на момент входження до будинку, не було жодного корисливого мотиву та умислу на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_23 , тобто мав місце факт відсутності «суб`єктивної сторони» та «об`єктивної сторони» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України.
Однак, після входження у кімнату будинку, обвинувачені тримали в руках пістолети, ОСОБА_18 пневматичний пістолет, а ОСОБА_14 стартовий, (які згідно висновків експерта – не є вогнепальною зброєю), які направляли на потерпілого ОСОБА_23 , а потерпілий сприйняв їх як справжню бойову зброю і у нього були реальні підстави побоюватися за своє життя і здоров`я, що стверджується показами потерпілого ОСОБА_25 ..
Згідно показів обвинувачених, хлопці взяли пістолети не домовляючись між собою, як пояснив обвинувачений ОСОБА_18 «… вони йшли «поговорити по чоловічому» з потерпілим ОСОБА_23 , який домагався дівчини (своєї падчериці), зброю взяв з собою для власної безпеки (бо потерпілий міг проявити агресію, оскільки вживає наркотичні засоби) та щоб його налякати.
Пневматика та стартовий пістолет, підпадають під поняття «іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень».
Не зупиняючись на цьому, обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , продовжили свої протипранівні дії, нанесли потерпілому ОСОБА_50 кілька ударів по тілу, що не заперечується обвинуваченим ОСОБА_18 , який показав, що вдарив потерпілого, щоб той підвівся з ліжка на якому лежав та встав і обувася, щоб вийти на вулицю «поговорити». Встановлені обставини, підтверджуються показами обвинувачених, потерпілого та свідка.
Те, що хлопці наказали потерпілому ОСОБА_23 обутися і вийти на двір для «розмови», прямо доводить відсутність у них наміру утримувати його в хаті чи вимагати гроші.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_14 , що він не бив потерпілого, спростовується показами самого потерпілого ОСОБА_23 та свідка, неповнолітньої ОСОБА_49 .
Кваліфікуючою ознакою «розбою» - є погроза застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, яке при «розбої» застосовується виключно з метою заволодіння майном або з метою його утримання. 
Пункт 12 Постанови ПВС Украіни від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дає чітке визначення поняття: 
Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я. 
Як установлено у судовому засіданні та стверджується висновком судово-медичної експертизи № 24/2026 від 24.02.2026 року, у потепілого ОСОБА_9 , виявлено: тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м?яких тканин в тім?яній області голови зліва, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та які виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, чим можуть бути взуті ноги сторонньої людини. 
Продовжуючи свої дії, спрямовані на залякування потерпілого ОСОБА_23 , обвинувачений ОСОБА_18 підійшов до потерпілого та запитав чи має той грошові кошти та вистріливши не менше трьох разів у ногу потерпілого наказав їх йому дати. Потерпілий, ОСОБА_23 під страхом за своє життя і здоров`я, дістав матерчату сумку з під ліжка в якій було 600, 00 гривень та без заперечень предав її обвинуваченому ОСОБА_51 цей момент, обвинувачений ОСОБА_14 стояв поряд та направив пістолет на потерпілого ОСОБА_23 , що стверджується показами потерпілого, свідка – неповнолітньої ОСОБА_49 та переглянутим відеозаписом «32 секунд події», яку свідок записала на свій мобільний та передала органу досудового розслідування.
Насильсво при розбої застосовується з метою заволодіння майном або з метою його утримання. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того, чи вдалося винному заволодіти майном, чи ні. (науково-практичний коментар КК України).
Крім того, здійснення пострілів у ногу потерпілого, стверджується висновком судово-медичної експертизи № 24/2026 від 24.02.2026 року, згідно якого, у потепілого ОСОБА_9 , виявлені тілесні ушкодження, у вигляді синців в середній третині лівого стегна по передній поверхні та у верхній третині лівого стегна по зовнішній поверхні, які згідно висновку експерта відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень) як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та які виникли внаслідок кінетичної енергії кулі при пострілі з пневматичної зброї;
Таким чином, судом встановлено, що з боку обвинувачених мав місце факт застосування відносно потерпілого ОСОБА_23 як «погрози застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи» так і факт застосування насильства, яке відповідно «не є небезпечним для життя чи здоров`я особи».
Пункт 9 Постанови ПВС Украіни від 6 листопада 2009 року N 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дає чітке визначення поняття: 
Небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187,частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило 
короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних 
знарядь тощо.
У постанові ККС ВС у справі № 464/710/18 (провадження № 51-3805км20) вказав: положеннями ч. 2 ст. 28 КК України встановлено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Як убачається з ч .2 ст. 28 КК України, домовленість має стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлених фактичних обставин, обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_14 не домовлялися про напад на потерпілого ОСОБА_23 з метою заволодіння його майном чи застосування до нього яких небуть погроз чи насильства. 
Однак, у ході події, однин з обвинувачених, а саме ОСОБА_18 вийшов за межі їх з ОСОБА_14 домовленості «просто поговорити по чоловічому» з потерілим ОСОБА_23 , та почав стріляти в землю та ноги потерпілого, запитав про гроші та наказав потерпілому їх йому віддати. 
Саме у цей момент в обвинуваченого ОСОБА_18 раптово виник новий, додатковий умисел та мета – змусити потерпілого віддати гроші, як емоційна реакція на аморальну поведінку потерпілого у відношенні падчериці. Разом з цим, в обвинуваченого ОСОБА_18 виник корисливий мотив (бажання забрати чуже). Проте оскільки гроші в сумі 600,00 гривень відразу після події, обвинувачений ОСОБА_18 передав (віддав) свідку ОСОБА_52 , яка є членом сім`ї потерпілого (його падчерицею), його мотив переріс у намагання «покарати» відчима дівчини та забрати гроші та передати падчериці на утримання її малолітньої дитини.
У судовому засіданні достименно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_14 не стріляв, та не забирав гроші у потерпілого ОСОБА_23 , але при цьому стояв та споглядав за тим, що відбувалося, не намагався припинити протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_18 , та можна вважати активно діяв (залякував) – направляв пістолет на потерпілого ОСОБА_23 , тобто тримав його під прицілом, у той самий момент, коли інший обвинувачений, ОСОБА_18 стріляв і забирав гроші, тобто фактично їхні дії були синхронними, що підтверджується переглянутим судом відеозаписом, що дає суду достні підстави прийти до переконання, що з моменту, коли один з обвинувачених – ОСОБА_18 почав стріляти та вимагати у потерпілого гроші, виник новий склад кримінального правопорушення, а саме «Розбій» з кваліфікацією ч.4 ст.187 Кк України, - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у вчиненні якого і обвинувачуються ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
Згідно зі ст. 26 КК України, співучастю є лише умисна спільна участь. Якщо один співучасник вчиняє дії, що не були обумовлені планом і не охоплювалися умислом іншого, має місце ексцес виконавця (ст. 29 КК України). У такому разі за дії, що виходять за межі спільного умислу, відповідає лише той співучасник, який їх безпосередньо вчинив.
У своїй Правовій позиції у справі № 221/6752/16-к ККС ВС, зазначив: «Якщо особи спочатку домовилися лише «налякати» особу, але у процесі один із них раптово дістав небезпечну зброю та почав завдавати ушкоджень – це є ексцесом виконавця для того, хто застосував зброю.
Те, що ОСОБА_4 продовжував стояти із власною зброєю в руках поруч з ОСОБА_53 , (який стріляв по нозі потерпілого та просив дати йому гроші), бачив дії ОСОБА_15 , і не намагався перешкодити - суд (розцінює) трактує, як конкретизацію умислу під час вчинення кримінального правопорушення. Оскільки, ОСОБА_14 своєю присутністю із зброєю в рухах направленою у бік потерпілого, свідомо посилював страх потерпілого ОСОБА_16 , чим підтримав нові умови вчинення кримінально правопрушення (Розбою).
Якщо мовчання або присутність були узгодженим заздалегідь способом психологічної підтримки, залякування жертви чи забезпечення безпеки, такі конклюдентні (мовчазні) дії можуть бути розцінені як співучасть у вигляді пособництва (ч. 5 ст. 27 КК України) або співвиконавства, але лише в межах узгодженого плану.
06.02.2025 ККС ВС № 466/6134/17 «Щодо форм домовленості групи осіб про спільне вчинення злочину», Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір. 14.05.2020 ККС ВС № 405/2648//18 «Про ознаки змови групи осіб. Конклюдентні дії» Про наявність попередньої змови групи осіб на вчинення злочину вказує узгодження співучасниками предмета злочину, місця, часу, способу вчинення та змісту функцій, які будуть здійснювати співучасники. Попередня змова може мати місце не лише в усній або письмовій формах, а й за допомогою конклюдентних дій, зокрема, безпосередньо через поведінку співучасників, яка свідчить про їх намір вчинити злочин. 14.05.2020 ККС ВС № 405/2648//18 «Про форми домовленості спільного вчинення злочину (усна, письмова, конклюдентні дії» Домовленість про спільне вчинення злочину може відбутися в будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що виражені через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.
Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові ККС від 13.04.2021 у справі No621/6762/18 (провадження No51-6322км19), - виконавцем розбою (ст.187 КК) є не лише той, хто шляхом нападу протиправно заволодів чужим майном, а й той, хто позбавляв можливості потерпілого пручатися або залишити місце вчинення злочину. Отже, співвиконавцем визнається особа, яка разом з іншими співучасниками виконала дії,які утворюють об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. 
З досліджених судом доказів, встановлено, що в ході події, що мала місце 27.01.2026 близько 22 години, у кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_3 , намір обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_14 був спрямований - захисти неповнолітню дівчину (свідка ОСОБА_54 ) від домагань відчима, потерпілого ОСОБА_23 , а саме: провести з останнім «чоловічу розмову», налякати його, щоб він більше не чіплявся до дівчини, однак їх дії за встановлених судом обставин, 
переросли у вчинення ними кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, розбій - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.
Будь-яких переконливих доказів того, що в діях обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_14 відсутній склад інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, стороною захисту суду не надано.
Покази потерпілого ОСОБА_23 щодо обставин, способу та локалізації нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , стверджуються висновком експерта № 24/2026 від 24.02.2026 року та узгоджуються з показами свідка – неповнолітньої ОСОБА_49 .
Заперечення обвинуваними ОСОБА_18 та ОСОБА_14 факту застосування до потерпілого ОСОБА_23 фізичного насильства, спростовується висновком експерта № 24/2026 від 24.02.2026 року та узгоджуються з показами свідка – неповнолітньої ОСОБА_49 .
Посилання сторони захисту на неправильну кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , - є неспроможними, оскільки спростовуються належно встановленими судом обставинами розвитку події, що мала місце у будинку АДРЕСА_3 , та дослідженими доказами.
Позиція сторони захисту щодо ухвалення «випрадувального» вироку відносно обвинувачених у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення, є не обгрунтованою. 
У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумнів у їх достовірності. Всі докази, на яких грунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, належності й достатності у своїй сукупності. 
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Доведеність вини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за обставин, викладених у мотивувальній частині вироку, стверджуються доказами, дослідженими у ході судового розгляду.
Положення ч. 4 ст. 17 КПК України про те, що лише розумні сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, конкретизує, що такі сумніви, що можуть виникнути лише на підставі аналізу наданих доказів чи на відсутності таких, що обов`язково повинні бути надані сторонами.
У контексті наведеного вище, суд звертає увагу на те, що принцип доведеності вини «поза розумним сумнівом» є керівною засадою не лише для суду, а й для сторін кримінального провадження, оскільки, тягар щодо доведеності вини поза розумним сумнівом лежить на стороні обвинувачення.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості та права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у справі Бербера, Мессеге и Хабардо проти Испании «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6.12.88 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини, установив: «Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , правильно кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України, як розбій - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а вина його доведена повністю та ним визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , керуючись законом, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, який законом віднесений до особливо тяжких злочинів. 
Так, ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2025 року за ч.2 ст.146, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, 75, 76 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з іспитовим терміном 3 (три) роки та покладенням на нього обов`язнів, передбачених ч.1 ст.76 КК України, під час іспитового строку, вчинив нове кримінальне правопрушення, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, проживає з матір`ю та сестрами, займається тимчасовими підробітками, на обліку у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не одружений. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є визнання вини та щире каяття, суд відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, його реальний намір заступитися за неповнолітню дівчину, яка попросила про допомогу, передачу грошових коштів члену сім`ї потерпілого.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_3 реальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст.187 КК України за правилами, передбаченими статтею 71 цього Кодексу, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2025 року. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 “Про практику призначення судами кримінального покарання”, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком. 
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , правильно кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України, як розбій - тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а вина його доведена повністю та ним визнана.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , керуючись законом, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який законом віднесений до особливо тяжких злочинів, особу винного ОСОБА_4 , який є особою молодого віку (18 років), раніше не судимим, проживає разом з мамою, сестрою та бабусею, займається тимчасовими підробітками, за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи його попередньо позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки його для суспільства, приймаючи до уваги те, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, всі обставини справи в їх сукупності, обставини, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання: щире каяття, визнання вини. Крім того, суд враховує, як додаткові обставини, що пом`якшують його вину відповідно до ч. 2 ст.66 КК України, - його пасивну роль у вчиненні кримінального правопорушення, те, що хлопець піддався психологічному впливу старшого та досвідченого знайомого (стрільця з судимістю), реально мав намір заступитися за неповнолітню дівчину, яка попросила про допомогу, які істотно знижують ступінь тяжкості, вчиненого ним кримінального правопорушення. Наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність таких, що його обтяжують, згідно ст. 67 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, які усукупності істотно знижують ступінь фактичної тяжкості скоєного злочину та є достатньою підставою для застосування вимог ст. 69 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання, нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, яке за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Якщо додаткове покарання безпосередньо передбачене в санкції статті Особливої частини КК, то порядок його призначення залежить від особливостей конструкції цієї санкції. Якщо додаткове покарання передбачається як обов`язкове до призначення, то це вже вирішено самим законодавцем, який, створюючи таку санкцію, тим самим покладає на судобов`язок призначити додаткове покарання. При застосуванні таких санкцій відмова від призначення обов`язкового додаткового покарання можлива лише за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 69 КК України. (Постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.02.2023 у справі No 748/479/20)
При застосуванні положень ст. 75 КК конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена. Постанови Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 183/163/14 (провадження № 51-3549км18)
Суд вважає за необхідне зазначити наступне: 
Положеннями ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
При аналізі приписів ст. 69 КК України, суд враховує позицію ВКСУ-2004 №5, згідно якої суд має право призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено в законі (в санкції відповідної статті Особливої частини КК) у разі вчинення особою злочину будь-якого ступеня тяжкості.
Застосування ст. 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини чи сукупність обставин, які відповідно до ст. 69 КК надають суду повноваження вийти за межі мінімального покарання, встановленого законом, мають бути такого ж характеру і сили, які зумовили створення привілейованих складів злочинів. Постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 17.09.2019 у справі № 744/884/17 (провадження № 51-8413км18).
Цивільний позов у справі потерпілим не заявлено. 
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, накладено арешт на матерчату чоловічу сумку чорного кольору, яку поміщено в крафтовий спецпакет; 10 предметів схожих на кулі до пневматичної зброї, які поміщені в спецпакет НПУ PSP1518976; пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм НОМЕР_1 , який поміщений в спецпакет NPU 5343593; мобільний телефон марки APLLE iPhone 11 рго, який поміщений в спецпакет NPU 5343591; стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм НОМЕР_2 та з магазином до нього, які поміщені в спецпакет NPU 5343594; мобільний телефон APLLE iPhone 8 IMEI НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет NPU 5343592; мобільний телефон марки Samsung, помаранчевого кольору (без встановленої моделі), який поміщено в спецпакет WAR1111727, передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, до вирішення питань по суті.
Речові докази: матерчата чоловіча сумка чорного кольору, яку поміщено в крафтовий спецпакет; 10 предметів схожих на кулі до пневматичної зброї, які поміщені в спецпакет НПУ PSP1518976; пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм НОМЕР_1 , який поміщений в спецпакет NPU 5343593; мобільний телефон марки APLLE iPhone 11 рго, який поміщений в спецпакет NPU 5343591; стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм НОМЕР_2 та з магазином до нього, які поміщені в спецпакет NPU 5343594; мобільний телефон APLLE iPhone 8 IMEI НОМЕР_3 , який поміщений в спецпакет NPU 5343592; мобільний телефон марки Samsung, помаранчевого кольору (без встановленої моделі), який поміщено в спецпакет WAR1111727, передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, до вирішення питань по суті; СD-R - диск із наявним на ньому відеозаписом з назвою «2026-01-27 at 10.49.28», тривалістю 00:32 секунди, на якому було зафіксовано подію, яка відбулась 27.01.2026 року, залишено зберігати при матеріалах даного кримінального провадження за № 12026071120000054 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до вирішення питань по суті; Карта пам`яті мікро - CD з відеозаписом слідчого експерименту в період часу з 12:57 год. 13.03.2026 по 13:16 год. 13.03.2026, за місцем проживання потерпілого гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , яку упаковано до паперового конверту НПУ, залишено зберігати при матеріалах даного кримінального провадження за № 12026071120000054 від 28.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, до вирішення питань по суті.
Процесуальні витрати на залучення експертів становить 3 565 гривень 60 копійок, а саме:
-за проведення судово - балістичної експертизи з № СЕ-19/107-26/1020 -БЛ від 10.02.2026, вартість якої складає 1782,80 гривень;
-за проведення судово - балістичної експертизи з № СЕ-19/107-26/1019 -БЛ від 09.02.2026, вартість якої складає 1782,80 гривень.

Керуючись: ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна. 
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2025 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років і 1 (один) місяць з конфіскацією майна.
Початок строку відбуття призначеного цим вироком покарання ОСОБА_3 , обчислювати з моменту його затримання 28 січня 2026 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувавши ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення тримання під вартою з 30 січня 2026 року по 03 червня 2026 року (день ухвалення вироку) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_3 обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, призначивши покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджененого ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_4 , підлягає негайному скасуванню, а  ОСОБА_4 звільненню з під варти негайно (в залі суду).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, на матерчату чоловічу сумку чорного кольору, 10 предметів схожих на кулі до пневматичної зброї, пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм 24j020374F, мобільний телефон марки APLLE iPhone 11 рго, стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм RIBERSYS04 - НОМЕР_4 та з магазином до нього, мобільний телефон APLLE iPhone 8 IMEI НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Samsung, помаранчевого кольору (без встановленої моделі). 
Речові докази: 10 предметів схожих на кулі до пневматичної зброї - знищити, матерчату чоловічу сумку чорного кольору, пневматичний пістолет з маркуванням CZ75D СОМРАСТ 4.5мм 24j020374F, мобільний телефон марки APLLE iPhone 11 рго, які належать ОСОБА_3 ; стартовий пістолет з маркуванням RETAN 84FS 9мм НОМЕР_2 та з магазином до нього, мобільний телефон APLLE iPhone 8 IMEI НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Samsung, помаранчевого кольору (без встановленої моделі), які передано на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, - передати за належністю; СD-R - диск із наявним на ньому відеозаписом з назвою «2026-01-27 at 10.49.28», карту пам`яті мікро - CD з відеозаписом слідчого експерименту - зберігати при матеріалах судової справи.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у дохід держави процесуальні витрати 1782,80 гривень.за проведення судово - балістичної експертизи з № СЕ-19/107-26/1020 -БЛ від 10.02.2026.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у дохід держави процесуальні витрати 1782,80 гривень за проведення судово - балістичної експертизи з № СЕ-19/107-26/1019 -БЛ від 09.02.2026.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022). 

Головуючий         ОСОБА_55