БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.06.2026
Єдиний унікальний номер 497/729/26
Провадження № 1-кп/497/139/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 року          м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
його захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 12026162270000012 від 07.01.2026 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, зі слів: має вищу освіту, одруженого, утриманців не має, пенсіонера, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 13.04.1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 наприкінці вересня 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, з мотивів забезпечення себе наркотичними засобами для рекреаційного вживання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив здійснювати незаконну діяльність щодо незаконного виготовлення, придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів.
При цьому він порушував вимоги ст. ст. 7, 12, 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 згідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці II визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».
В зазначений період часу ОСОБА_4 , забезпечуючи реалізацію свого умислу, перебуваючи на пустирі, розташованому на північній околиці с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, діючи незаконно, за відсутності передбаченої Законом відповідної ліцензії, зірвав дев`ять рослин роду коноплі з корінням з наявними на них верхівками рослин з квітами, виявлених ним за зазначених обставин, придбавши таким чином речовину рослинного походження для подальшого виготовлення наркотичного засобу - канабісу, включеного до таблиці II, визначеної Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами в редакції Постанови КМУ від 24.05.2024 № 653).
Продовжуючи реалізацію своїх неправомірних дій, ОСОБА_4 переніс зірвані рослини роду коноплі з корінням з наявними на них верхівками рослин з квітами до місця свого мешкання, а саме до домоволодіння АДРЕСА_1 , де шляхом висушування рослини з квітами, незаконно виготовив та придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, із вмістом тетрагідроканнабінолу, що перевищує обмеження, встановлені цим Законом, загальна маса якого становить 3265,66 грамів, що згідно Таблиці І, затвердженої Наказом міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є особливо великим розміром.
Після цього ОСОБА_4 забезпечив незаконне зберігання зазначеного наркотичного засобу за місцем свого мешкання без мети збуту до його виявлення та вилучення співробітниками поліції 10.01.2026 року.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Вину свою у вчиненні вище викладених дій обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та суду пояснив, що дійсно біля трьох років тому, знаходячись за селом на пасовищі в яру виявив ростучі кущі конопель. Він їх зірвав та залишив на місці, а ввечері повернувся до яру, зібрав уже вирвані кущі конопель та переніс їх до дому, де підняв на горище, під вішав до балок, щоб сушились. Потім частину вже сухого листя та суцвіття взяв до низу в гараж, де подрібнив, змішував з табаком та палив. Намагався таким чином зменшити біль в шлунку.
В своєму будинку проживає з дружиною, якій не було відомо про наявність на горищі гілок конопель, і те, що він палив цигарки з сумішшю конопель і табаку. Страждає на захворювання шлунку біля 7 років, має язву та гастрит 12-персної кишки.
Коноплі вияви під час обшуку домоволодіння та вилучили.
Провину визнає цілком і беззаперечно, у вчиненому кається, зробив відповідні висновки, запевнив суд, що буде «зав`язувати» вживати наркотичний засіб.
Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Обвинуваченим ОСОБА_4 подано письмову заяву з проханням розглядати справу згідно ч.3 ст.349 КК України (а.с.47).
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з урахуванням визнавальних показів обвинуваченого, та відсутність заперечень з боку сторін кримінального провадження.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за:
-ч.3 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який має постійне місце реєстрації і місце проживання (а.с.36, 103-105), місці соціальні зв`язки (а.с.108), раніше не судимого (а.с.106), на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.110), за місцем проживання характеризується виключно позитивно (а.с.107).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України не має.
Крім того, суд приймає до уваги висновок Болградського районного відділу №2 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, викладений в досудовій доповіді від 29.05.2026 року (а.с.117-123), згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності скоєння повторних кримінальних правопорушень. Обвинувачений щиро кається у вчиненому, соромиться свого вчинку, та поведінки, активно сприяв розкриттю злочину. Вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, за умови встановлення судом певних обов`язків (а.с.117-123).
Також, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 N 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).
У рішенні від 15 червня 2022 N 4-р (II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].
Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 N 1-р/2022).
Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.
Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 у справі N 161/7253/18).
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у 
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи саме таку міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.
Вирішення судом процесуальних питань.
Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. А відтак, суд прийшов до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14.01.2026 року справа №497/68/26, провадження №1-кс/497/31/26 у вигляді арешту майна (а.с.52-53). 

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України (а.с.61-63), а саме: 
- 2 зіп пакети з сухою рослинною речовиною зеленого кольору зовні схожою на наркотичний засіб канабіс; 
- 2 згортки з фольги з сухою рослинною речовиною зовні схожою на наркотичний засіб канабіс;
- ?1 згорток з полімерної харчової плівки з рослинною речовиною зовні схожою на наркотичний засіб канабіс.
- 9 сухих рослин з кореневою системою, зеленого кольору, зовні схожі на рослини роду конопель, а також гілки ідентичної рослини, з листям та суцвіттям
підлягають знищенню; 
- електронні ваги марки Matarix з нашаруванням речовини сіро-зеленого кольору, - мобільний телефон марки Орро А18 - слід повернути власнику ОСОБА_4 .

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати:
-на залучення експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»: висновок від 26.01.2026 № СЕ-19/116-26/765-НЗПРАП (згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи: за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження») у розмірі 6 239.80 гривень (а.с.68);
- на залучення експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»: висновок від 26.01.2026 № СЕ-19/116-26/766-НЗПРАП (згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи: за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження») у розмірі 8022.60 гривень (а.с.77);
- на залучення експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»: висновок від 24.01.2026 № СЕ-19/116-26/769-НЗПРАП (згідно із довідкою про витрати на проведення експертизи: за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження») у розмірі 3565.60 гривень (а.с.88);
Всього: 17 828.00 гривень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.
Міра запобіжного заходу до  ОСОБА_4 не застосовувалася та відсутні наразі підстави для її застосування.

На підставі ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 118, 122, 124, 126, 368, 370, 373 ч.2, 374, 376, 395, 615 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років.
На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого  ОСОБА_4  покласти наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 14.01.2026 року справа №497/68/26, провадження №1-кс/497/31/26 про арешт майна. 

Речові докази:
- 2 зіп пакети з сухою рослинною речовиною зеленого кольору зовні схожою на наркотичний засіб канабіс; - 2 згортки з фольги з сухою рослинною речовиною зовні схожою на наркотичний засіб канабіс; - ?1 згорток з полімерної харчової плівки з рослинною речовиною, зовні схожою на наркотичний засіб канабіс; - 9 сухих рослин з кореневою системою, зеленого кольору, зовні схожі на рослини роду конопель, а також гілки ідентичної рослини, з листям та суцвіттям - знищити; 
- електронні ваги марки Matarix з нашаруванням речовини сіро-зеленого кольору, - мобільний телефон марки Орро А18 - повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з  ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 13.04.1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 17 828.00 гривень (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень).
Реквізити для оплати процесуальних витрат по кримінальному провадженню: 
Городненська сільська громада:
отримувач коштів ГУК в Одеській області/с. Городнє/24060300
код за ЄДРПОУ 37607526
банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
рахунок отримувача: UA778999980313040115000015664

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя:      ОСОБА_1