КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №33/824/1993/2026
справа №758/4264/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гарбузової Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,-

встановив:
Постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених частиною 2 статті 38 цього Кодексу.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Зазначеною постановою установлено, що 11 березня 2025 року о 10 годині 27 хвилин в м. Києві, по вул. Набережно-Хрещатицька, 11, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ««Dacia»», моделі «Sandero», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , під час перестроювання не надала дорогу автомобілю марки «BMW», моделі «750і», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, що призвело до зіткнення, після чого, автомобіль марки ««Dacia»», моделі «Sandero», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 некеровано здійснив виїзд за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на бетонну стіну.
При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_1 отримала незначні тілесні ушкодження. Порушила вимоги пункту 10.3 ПДР України.
Крім цього, 11 березня о 10 годині 27 хвилин в м. Києві, по вул. Набережно-Хрещатицька, 11, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW», моделі «750і», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки ««Dacia»», моделі «Sandеrо», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , що рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_1 отримала незначні тілесні ушкодження. , Порушив вимоги пункту 13.1 ПДР України.
Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Гарбузовою Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови.
Зазначає, що суд необґрунтовано поклав в основу висновки експерта №267/25, зокрема щодо наявності у водія BMW лише близько 1 секунди для реагування, хоча такі твердження є розрахунково не підтвердженими, ґрунтуються на припущеннях і не відповідають вимогам належності та допустимості доказів за статтею 251 КУпАП.
При цьому, суд проігнорував інший доказ висновок комплексної експертизи №13978/14045/14046 від 30 жовтня 2025 року, яким установлено посекундний хронометраж подій, зокрема: автомобіль Dacia розпочав перестроювання о 10:26:25, рух обох авто перекривається о 10:26:28, а ознаки наслідків ДТП фіксуються близько 10:26:30. Це свідчить, що зіткнення відбулося пізніше, ніж зазначено у висновку №267/25 (10:26:27), а отже висновок про 1 секунду на реагування є необґрунтованим. Суд не надав оцінки цим розбіжностям та фактично віддав перевагу припущенням.
Звертає увагу, що експерт у висновку №267/25 досліджував відеофайл «IMG_5315.MOV», походження якого не ідентифіковане (відсутні дані про носій), тоді як у матеріалах справи наявний інший файл - «11_03_2025_вул_Набережно_Хрещатицька,11.mp4». Невідповідність джерела дослідження унеможливлює перевірку автентичності доказу та ставить під сумнів коректність висновків експерта, однак суд ці обставини проігнорував.
Суд першої інстанції також дійшов помилкового висновку, що відсутність механічного контакту з невстановленим транспортним засобом свідчить про відсутність небезпеки. Такий підхід суперечить пункту 12.3 ПДР України, оскільки небезпека для руху не потребує факту зіткнення, достатнім є створення об`єктивної загрози, яка змушує водія негайно реагувати. Відтак пояснення водійки Dacia були безпідставно відхилені, а застосування пункту 10.3 ПДР здійснено формально, без урахування конкретної дорожньої обстановки.
Стверджує, що суд не установив обов`язковий елемент складу правопорушення за статтею 124 КУпАП - причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками ДТП. 
Вказує, що матеріали справи свідчать про можливу співпричетність водія BMW, який рухався зі значним перевищенням швидкості (до 97 км/год) та міг порушити пункт 13.1 ПДР щодо безпечної дистанції, що виключає автоматичну відповідальність за сам факт перестроювання.
Вказує, що за стандартом доказування, визначеним частиною 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ та частиною 3 статті 62 Конституції України, вина особи має бути доведена поза розумним сумнівом, а всі сумніви тлумачаться на її користь. У цій справі наявні істотні суперечності у доказах, відсутні чіткі, узгоджені та переконливі висновки, що виключає можливість притягнення до відповідальності.
Мотивуючи наведеним, просить постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що 30 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року. Апеляційна скарга отримана Подільським районним судом міста Києва 05 січня 2026 року.
26 січня 2026 року Подільським районним судом міста Києва, видано постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року у справі № 758/4264/25 з відміткою про те, що постанова набрала законної сили.
28 січня 2026 року через Подільський районний суд міста Києва повторно направлено апеляційну скаргу.
31 березня 2026 року через сайт судова влада https://court.gov.ua/fair/ скаржниця дізналась, що апеляційна скарга на постанову Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2025 року у справі № 758/4264/25 повернута 17 березня 2026 року, жодних документів від апеляційного суду скаржниця не отримувала.
01 квітня 2026 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала відомості щодо справи, відповідно до яких скаржниці стало відомо, що 17 березня 2026 року прийнято постанову про повернення апеляційної скарги.
Повторно апеляційну скаргу подано 01 квітня 2026 року.
Мотивуючи наведеним, просить поновити строк на оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року.
В судовому засіданні адвокат Гарбузова Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити.
ОСОБА_2 та його представник - адвокат Конюшко Д.Б. проти апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у її задоволенні, а оскаржувану постанову залишити без змін.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеофайли, що містяться в матеріалах справи, заслухавши захисницю ОСОБА_1 - адвоката Гарбузову Т.В., ОСОБА_2 та його представника - адвоката Конюшка Д.Б., дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Вирішуючи питання за клопотаннями адвоката Гарбузової Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова прийнята 22 грудня 2025 року.
Відповідно до даних накладної №0830200165520 від 30 грудня 2025 року убачається, що адвокатом Гарбузовою Т.А. на адресу Подільського районного суду міста Києва направлено апеляційну скаргу (а.с. 55, 72).
05 січня 2026 року зазначене поштове відправлення вручено одержувачу, що підтверджується даними трекінгу поштового відправлення №0830200165520 (а.с. 56).
З даних відтиску вхідної кореспонденції Подільського районного суду міста Києва убачається, що апеляційна скарга зареєстрована судом 06 січня 2026 року (а.с. 63).
Повторно апеляційну скаргу подано 28 січня 2026 року, що підтверджується даними відтиску штампу вхідної кореспонденції (а.с. 50-54).
Відповідно до даних супровідного листа від 12 березня 2026 року №К-215 758/4264/25 матеріали справи направлено на адресу Київського апеляційного суду у зв`язку із надходженням апеляційної скарги.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2026 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала на підставі частини 2 статті 271 КУпАП.
З даних супровідного листа №758/4264/25/59370/2026 від 20 березня 2026 року убачається, що копію постанови Київського апеляційного суду від 17 березня 2026 року направлено адвокату Гарбузовій Т.А. на адресу: АДРЕСА_4 (а.с. 76).
01 квітня 2026 року апеляційну скаргу подано повторно.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд виходить з того, що первинно апеляційну скаргу на постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року подано у межах строку, установленого статтею 289 КУпАП, що підтверджується даними поштового відправлення від 30 грудня 2025 року.
Разом з тим, подальше повернення апеляційної скарги постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2026 року відбулося з підстав, передбачених частиною 2 статті 271 КУпАП, а відомості про таке повернення скаржниця фактично отримала лише 01 квітня 2026 року, що підтверджується матеріалами справи. При цьому доказів належного та своєчасного вручення копії зазначеної постанови скаржниці матеріали справи не містять.
З урахуванням того, що скаржниця вчинила всі залежні від неї дії для своєчасного подання апеляційної скарги, а пропуск строку на апеляційне оскарження зумовлений обставинами, які об`єктивно не залежали від її волі, зокрема поверненням апеляційної скарги та відсутністю належного повідомлення про таке повернення, апеляційний суд приходить до висновку про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин, клопотання адвоката Гарбузової Т.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року поновленню.
Вирішуючи питання за апеляційною скаргою по суті, апеляційний суд зазначає про таке.
Із змісту апеляційної скарги убачається, що постанова Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року фактично оскаржується в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відтак в іншій частині постанова Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року не переглядається.
Статтею 1 КУпАП визначено:
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 9 КУпАП визначено:
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 23 КУпАП визначено:
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 251 КУпАП:
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до пункту 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №274694 від 18 березня 2025 року, водійка ОСОБА_3 , 11 березня 2025 року о 10 годині 27 хвилин в м. Києві, по вул. Набережно-Хрещатицька, 11, керуючи автомобілем марки ««Dacia»», моделі «Sandero», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 , під час перестроювання не дала дорогу автомобілю марки «BMW», моделі «750і», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, що призвело до зіткнення, після чого, автомобіль марки ««Dacia»», моделі «Sandero», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_1 некеровано здійснив виїзд за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на бетонну стіну. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, ОСОБА_1 отримала незначні тілесні ушкодження. Порушила вимоги пункту 10.3 ПДР України (а.с. 1).
Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що вона рухалась у середній смузі руху приблизно із швидкістю 60-70 км/год. Перед її транспортним засобом із правого боку різко виїхав автомобіль з церемоніальної процесії. Відстань для зупинки була замала, тому з метою уникнення зіткнення ОСОБА_1 подивилась у дзеркало заднього виду та, виявивши автомобіль з лівого ряду на доволі великій відстані, увімкнула покажчик повороту та здійснила перестроювання у ліву смугу руху. Проїхавши в ній декілька метрів відчула удар у задню частину автомобіля. Після чого транспортний засіб ОСОБА_1 відкинуло у бетонну стіну. Уважає, що автомобіль, що рухався у лівій смузі для руху, здійснював рух з перевищенням швидкості, тому з моменту, коли ОСОБА_1 побачила його у дзеркало, до моменту зіткнення було мало часу. З цієї причини він не зміг зупинитись для уникнення зіткнення (а.с. 2).
Згідно даних письмових пояснень ОСОБА_2 убачається, що 11 березня 2025 року він рухався у лівій смузі руху із приблизною швидкістю 70 км/год. Водій на автомобілі Dacia різко перелаштувався з правої смуги у ліву перед автомобілем ОСОБА_2 .. Він різко загальмував і в цей час відбулось зіткнення (а.с. 25).
Згідно висновку спеціаліста №1243/04/2025 за результатом проведення комп`ютерно-технічного дослідження цифрового файлу та відеоряду від 30 квітня 2025 року убачається, що 31 березня 2025 року до ТОВ "Експертно-дослідна служба України" надійшла заява за підписом адвокат Гарбузової Т.А. від 31 березня 2025 року з проханням проведення комп`ютерно-технічного дослідження цифрового файлу та відео ряду та надання висновку спеціаліста.
Разом із заявою та листом на дослідження надійшли: паперова копія зображення відео ряду на 3-х аркушах; USB накопичувачі, що містять два мультимедія файли із назвою: "11_03_2025 вул_Набережно_Хрещатицька, 11.mp4", "video_2025-04-07_12-39-12.mp4"; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (на 1 стор.); копія ордеру.
На вирішення дослідження поставлено такі питання:
1. Прошу здійснити покращення якості зображення відеоряду та виконати збільшення області правого верхнього кута кадру для детальнішого аналізу.
2. Прошу забезпечити зосередження уваги протягом усього часу фактичного відтворення відеоряду - з 00 сек. 0 мсек до 16 сек. 10 мсек - на присутності автомобіля червоного кольору в середній смузі автодороги, а також на синьому автомобілі, що рухався у лівій крайній смузі в період з 06 сек. 04 мсек до 16 сек. 10 мсек.
3. Вкажіть проміжок часу між моментом перестроювання автомобіля червоного кольору в ліву смугу руху та моментом зіткнення з автомобілем синього кольору.
4. Що стало причиною різкого перестроювання автомобіля червоного кольору з середньої смуги у ліву смугу руху? Чи могла поява іншого транспортного засобу на середній смузі стати підставою для такого маневру?
5. Прошу виконати розкадрування відеоматеріалу з фіксацією ключових моментів.
Об`єктами дослідження є файли з назвою:
"11_03_2025 вул_Набережно_Хрещатицька, 11.mp4";
"video_2025-04-07_12-39-12.mp4"
З даних висновку спеціаліста убачається таке:
1. Покращення зображення було зроблено та зображення у відеоряді збільшено до максимально помітних ознак (дані наведено у формі розкадровки відеоряду, що міститься на носію інформації, що додається до цього Висновку);
2. Зображення відеоряду файлу з назвою "11_03_2025 вул_Набережно_Хрещатицька, 11.mp4", були збільшені та Зосереджені на протязі всього часу якісного відображення відтворення відеоряду з 06 сек. 00 мсек. До 19 сек. 10мсек., присутності авто червоного кольору у середньому ряді автодороги, та синього автомобіля, що переміщався у крайній лівій смузі, для руху автотранспорту у часовому проміжку з 06 сек. 00 мсек. До 19 сек. 10 мсек. Середня швидкість синього автомобіля, що рухався в крайній лівій смузі з 06 сек. 00 мсек. До 12 сек. 50 мсек становила 188,3 км/год. Середня швидкість червоного автомобіля, що рухався в середній смузі з 06 сек. 00 мсек. До 12 сек. 50 мсек становила 56,63 км/год.
3. У межах проведення експертного дослідження, спрямованого на встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, було здійснено покадровий аналіз відеозапису, наданого в якості дослідницького матеріалу. У результаті дослідження зафіксованого такі ключові часові орієнтири: на 4,46 секунді зафіксовано момент увімкнення лівого покажчика повороту червоного транспортного засобу; на 6,23 секунді початок маневру перестроювання в ліву смугу відбувся; на 8,90 секунді - завершення маневру червоного авто зміни смуги руху в ліву смугу; на 9,20 секунді - момент безпосереднього зіткнення червоного авто з іншим транспортним засобом, який рухався у лівій смузі; на 9,90 секунді - момент безпосереднього зіткнення червоного авто, транспортний засіб було відкинуто у праву крайню смугу автодороги, де він здійснив неконтрольований рух та зіткнувся з перешкодою у вигляді бічної огороджувальної конструкції.
4. Встановлено, що причиною дорожньо-транспортної події стала комбінація динаміки руху трьох автомобілів: небезпечне наближення транспортного засобу (марка та колір неідентифіковані) з правої смуги, спроба ухилення червоного автомобіля через маневр у ліву смугу, та наявність там синього автомобіля, який рухався без зниження швидкості, який здійснив зіткнення з червоним автомобілем.
5. Здійснено розкадровку відеоряду, яка міститься на носію інформації що додається до цього Висновку (том 1 а.с. 55-96)
З даних висновку експерта №1246/05/2025 від 07 травня 2025 року убачається, що 01 травня 2025 року до ТОВ "Експертно-дослідна служба України" надійшла заява адвоката Гарбузової Т.А. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , щодо проведення автотехнічної експертизи.
На вирішення експертизи поставлено такі питання:
1. Як в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля BMW 750і, д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору під керуванням ОСОБА_2 відповідно до вимог ПРД України?
2. Чи мав водій автомобіля BMW 750і, д.н.з. НОМЕР_3 , технічну можливість уникнути виникнення дорожньо-транспортної пригоди?
3. Чи убачаються в діях водія автомобіля BMW 750і, д.н.з. НОМЕР_3 , невідповідності вимогам ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди?
4. Як в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору під керуванням ОСОБА_1 , відповідно до вимог ПДР України?
5. Чи мав водій автомобілю Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , технічну можливість уникнути виникнення дорожньо-транспортної пригоди?
6. Чи убачаються в діях водія автомобіля Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди?
Із змісту висновку убачається, що в якості вихідних даних експерту направлено копії матеріалів адміністративної справи:
- копія пояснень від 18 березня 2025 року ОСОБА_1 на 2 арк.;
- копія рапорту старшого інспектора Романець В.М. від 11 березня 2025 року на 2 арк.;
- копія рапорту начальнику Подільського УП ГУПП у м. Києві від старшого інспектора Валентини Батрак від 11 березня 2025 року на 2 арк.;
- копія протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 березня 2025 року на 9 арк.;
- копія схеми пригоди від 11 березня 2025 року на 1 арк.;
- копія пояснень від 11 березня 2025 року ОСОБА_2 на 2 арк.;
- копія додаткових пояснень від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримані судом 24 квітня 2025 року на 1 арк.;
- паперова копія зображення відео ряду на 3 арк.;
- копія висновку спеціаліста О.Г. Урденко №1243/04/2025 від 30 квітня 2025 року;
- два мультимедіа файли з назвою: "11_03_2025 вул_Набережно_Хрещатицька, 11.mp4", "video_2025-04-07_12-39-12.mp4"
З даних висновку експерта убачається:
1. В даній дорожній ситуації водій автомобіля "BMW 750і" повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.4, 13.1 ПДР України;
2. Водій автомобіля BMW 750і, д.н.з. НОМЕР_3 , мав технічну можливість попередити зіткнення;
3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля BMW 750і, д.н.з. НОМЕР_3 , убачається невідповідність вимогам пунктів 12.4, 13.1 ПДР України з яких невідповідність вимогам пункту 13.1 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди;
4. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Dacia повинна була діяти відповідно до вимог 12.4 ПДР України;
5. Водій автомобіля Dacia не мала технічної можливості попередити зіткнення;
6. В діях водія автомобіля Dacia не убачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди (том 1 а.с. 48-54).
Згідно даних висновку експертів №13978/14045/14046 за результатом проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису, складеного 30 жовтня 2025 року за заявою адвоката Гарбузової Т.А., за матеріалами справи №758/4264/25 про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_2 , убачається, що на вирішення експертизи поставлені такі питання:
1. З якою швидкістю рухався автомобіль BMW 750i до моменту зіткнення з автомобілем Dacia?
2. Яка відстань між автомобілем Dacia і автомобілем НОМЕР_4  на початку здійснення автомобілем Daciaманевру перестроювання на крайню ліву смугу руху по якій на той момент рухався автомобіль BMW 750i?
3. Яка відстань була між автомобілем Dacia і автомобілем BMW 750i після закінчення маневру перестроювання автомобіля Dacia на крайню ліву смугу руху? Чи була ця відстань безпечною для обох автомобілів? Чи мав право водій автомобіля Daciaздійснювати перестроювання?
4. Чи здійснював автомобіль BMW 750i гальмування після перестроювання автомобіля Dacia в крайню ліву смугу руху?
За результатом проведеної експертизи експертами зроблено такі висновки:
1. Виходячи з наданого відеозапису, зафіксованому у відеофайлі "11_03_2025 вул_ Набережно_Хрещатицька, 11.mp4", швидкість руху автомобіля BMW 750iдержавний реєстраційний номер НОМЕР_3 на початку його появи в полі зору відеокамери складала приблизно 97 км/год.
2. Встановити "яка відстань між автомобілем Dacia і автомобілем BMW 750i на початку здійснення автомобілем Dacia маневру перестроювання на крайню ліву смугу руху по якій на той момент рухався автомобіль BMW 750" та "яка відстань була між автомобілем Dacia і автомобілем BMW 750i після закінчення маневру перестроювання автомобіля Dacia на крайню ліву смугу руху? Чи була ця відстань безпечною для обох автомобілів? Чи мав право водій автомобіля Dacia здійснювати перестроювання" виходячи з відеозапису, зафіксованому у відеофайлі "11_03_2025 вул_Набережно_Хрещатицька, 11.mp4" не представляється можливим з причин, наведених у дослідницькій частині висновку.
3. Встановити "Чи здійснював автомобіль BMW 750iгальмування після перестроювання автомобіля Dacia в крайню ліву смугу руху", виходячи з відеозапису, зафіксованому у відеофайлі "11_03_2025 вул_Набережно_Хрещатицька, 11.mp4" не представляється можливим з причин, наведених у дослідницькій частині висновку (том 2 а.с. 12-23).
Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять висновок експерта №267/25 від 04 грудня 2025 року, складений судовим експертом Скороходом К.М. на підставі заяви адвоката Конюшка Д.Б., який діє в інтересах ОСОБА_2 .. Із даних висновку убачається, що на вирішення експерту поставлено такі питання:
1. Як повинні були діяти водії автомобілів Dacia, ОСОБА_1 та BMW, ОСОБА_2 згідно вимог ПДР України у даній дорожній ситуації?
2. Чиї дії в даній дорожній ситуації водія ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 , х технічної точки зору, не відповідали вимогам ПДР України?
3. Чим мав водій ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення керованого ним автомобіля BMWз автомобілем Daciaпри швидкості руху перед зіткненням 50 км/год, 70 км/год, 97 км/год?
4. Чиї дії, з технічної точки зору, з учасників пригоди знаходяться у причинному зв`язку із настанням даної ДТП?
Із змісту висновку убачається, що разом із заявою експерта для проведення експертизи на електронному носії надавались матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: копія схеми місця ДТП; копії пояснень водіїв з місця ДТП; копія протоколу про адміністративне про адміністративне правопорушення ЕПР1 №274694; відеозапис на якому зафіксовано обставини ДТП.
За результатом проведеного дослідження експертом зроблено такі висновки:
1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля BMW р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пункти 12.4, 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Dacia р/н НОМЕР_6 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 10.1, 10.3, 12.4 ПДР України.
2. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ВМW р/н НОМЕР_7 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам пункту 12.4 ПДР України. В даній дорожній обстановці в дії водія автомобіля Dacia р/н НОМЕР_6 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам пункту 10.1, 10.3, 12.4 ПДР України.
3. Водій автомобіля BMW р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_2 при швидкості руху перед зіткненням 50км/год., 70км/год., 97 км/год. з моменту виїзду на його траєкторію руху автомобіля Dacia р/н НОМЕР_8 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом гальмування.
4. В даній дорожній обстановці технічною причиною настання даного ДТП були однобічні дії водія автомобіля Dacia р/н НОМЕР_8 , ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам пункту 10.1, 10.3 ПДР України (том 2 а.с. 29-37).
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 251 КУпАП висновок експерта є належним джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення та підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами. При цьому закон не встановлює наперед визначеної сили будь-якого доказу, а тому наявність у справі кількох експертних висновків, які містять різні підходи до оцінки дорожньої ситуації, не свідчить автоматично про недопустимість одного з них.
Із змісту висновку експерта №267/25 від 04 грудня 2025 року убачається, що експертом досліджувались матеріали справи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, пояснення учасників пригоди та відеозапис, на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди. Висновок містить опис проведених досліджень, вихідні дані, застосовані методики та мотивовані відповіді на поставлені питання, а тому відповідає вимогам процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта №267/25 ґрунтується на припущеннях щодо наявності у водія автомобіля BMW лише близько однієї секунди для реагування, апеляційний суд відхиляє, оскільки зі змісту зазначеного висновку убачається, що експерт дійшов висновку про відсутність у водія BMW технічної можливості уникнути зіткнення при швидкості руху 50 км/год, 70 км/год та 97 км/год саме виходячи з моменту виїзду автомобіля Dacia на траєкторію руху автомобіля BMW.
Посилання сторони захисту на висновок комплексної експертизи №13978/14045/14046 від 30 жовтня 2025 року не спростовують наведених висновків суду, оскільки вказаним експертним дослідженням фактично не установлено ані безпечної дистанції між транспортними засобами, ані моменту виникнення небезпеки для водія BMW. Крім цього, у висновку зазначено про неможливість встановлення відстані між автомобілями після завершення маневру перестроювання та неможливість визначення, чи була така дистанція безпечною для обох транспортних засобів.
Апеляційний суд уважає, що сам по собі факт наявності певних часових розбіжностей у різних експертних дослідженнях щодо окремих фаз дорожньо-транспортної пригоди не спростовує встановленої сукупністю доказів обставини, що саме автомобіль Dacia під керуванням ОСОБА_1 здійснив перестроювання у смугу руху автомобіля BMW, який вже рухався нею у попутному напрямку.
Посилання апеляційної скарги на те, що експерт у висновку №267/25 досліджував відеофайл «IMG_5315.MOV», тоді як у матеріалах справи міститься файл «11_03_2025_вул_Набережно_Хрещатицька,11.mp4», не дають підстав для визнання зазначеного висновку недопустимим доказом.
Апеляційний суд вказує, що із змісту висновку убачається, що предметом дослідження був відеозапис "IMG_5315.MOV". При цьому, на аркуші 5 висновку експерта здійснено знімок із вказаного відеофайлу. Порівняння стоп-кадрів, що зафіксовано у висновку експерта та відеофайлу «11_03_2025_вул_Набережно_Хрещатицька,11.mp4» на відрізку часу 00:10 секунд дозволяє зробити висновок, що експертом досліджувався відеофайл, що міститься в матеріалах справи, оскільки фіксацію події здійснено з одного місця, та стоп кадри на вказаних відеофайлах є ідентичними.
Отже, аналіз встановлених обставин вказує на те, що предметом дослідження експерта був відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, який містився на електронному носії та долучений до матеріалів адміністративної справи. Сам по собі інший формат або найменування відеофайлу не свідчить про дослідження іншого відеозапису чи спотворення його змісту, а доказів того, що експертом досліджувався інший відеозапис, матеріали справи не містять.
Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції положень пункту 12.3 ПДР України.
Так, відповідно до пункту 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Із наявних у справі доказів, у тому числі відеозапису дорожньо-транспортної пригоди, не убачається існування такої об`єктивної небезпеки чи перешкоди, яка б унеможливлювала подальший рух автомобіля Dacia у займаній смузі та створювала необхідність негайного перестроювання у крайню ліву смугу руху.
Наведені ОСОБА_1 пояснення щодо різкого виїзду невстановленого транспортного засобу з правої смуги самі по собі не надають право учаснику дорожнього руху здійснювати перестроювання без дотримання вимог пункту 10.3 ПДР України, оскільки за умови виникнення певної дорожньої ситуації водій, здійснюючи перестроювання, відповідно до вимог пункту 10.3 ПДР України зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються попутно по смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Доводи апеляційної скарги про відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками дорожньо-транспортної пригоди також є безпідставними.
Як убачається із установлених судом обставин та підтверджується дослідженими доказами, безпосередньою причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди стало виконання ОСОБА_1 маневру перестроювання без надання переваги у русі автомобілю BMW, який рухався попутно по смузі, на яку вона перестроювалась.
Факт того, що автомобіль BMW міг рухатись із перевищенням встановленої швидкості, сам по собі не виключає порушення з боку водія автомобіля Dacia вимог пункту 10.3 ПДР України та не спростовує наявності причинного зв`язку між її діями і настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Апеляційний суд також враховує письмові пояснення ОСОБА_1 , надані після ДТП, зокрема в частині того, що з метою уникнення зіткнення ОСОБА_1 подивилась у дзеркало заднього виду і виявивши автомобіль з лівого ряду на доволі великій відстані перелаштувалась в іншу смугу для руху.
За таких обставин, сам факт візуального виявлення транспортного засобу, що рухався по смузі, на яку водій мав намір перестроїтися, покладав на ОСОБА_1 обов`язок належним чином оцінити дорожню обстановку, зокрема швидкість зближення транспортних засобів, безпечність виконання маневру та можливі наслідки такого перестроювання. Вимоги пункту 10.3 ПДР України передбачають не лише формальний обов`язок пересвідчитись у наявності транспортного засобу у суміжній смузі, але й обов`язок утриматись від маневру у випадку, якщо такий маневр може створити перешкоду або небезпеку для інших учасників дорожнього руху.
Апеляційний суд зазначає, що безпечність перестроювання визначається не виключно відстанню між транспортними засобами у певний момент часу, а сукупністю факторів, у тому числі різницею у швидкості їх руху та інтенсивністю зближення. Тому навіть перебування транспортного засобу на значній відстані саме по собі не свідчить про безпечність маневру, якщо за об`єктивних умов дорожньої обстановки водій міг і повинен був усвідомлювати, що інший транспортний засіб рухається із більшою швидкістю та стрімко наближається.
Отже, здійснюючи перестроювання за наявності в полі зору автомобіля BMW, який рухався попутно у лівій смузі, ОСОБА_1 повинна була переконатись, що її маневр не змусить водія іншого транспортного засобу різко змінювати швидкість або напрямок руху. Однак, як убачається з матеріалів справи та наслідків дорожньо-транспортної пригоди, такого обов`язку дотримано не було.
Апеляційний суд погоджується з тим, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними та допустимими доказами, а всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.
Разом з тим, у даному випадку сукупність досліджених доказів, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, схема місця ДТП, відеозапис події, а також висновок експерта №267/25 від 04 грудня 2025 року, є достатньою, належною та взаємоузгодженою підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.3 ПДР України, що перебувало у прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Суперечностей у доказах, які б унеможливлювали встановлення фактичних обставин справи або свідчили про недоведеність вини ОСОБА_1 , апеляційним судом не установлено.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Підстав для скасування постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року в оскарженій частині та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає.
Керуючись статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Гарбузовій Тетяні Анатоліївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Гарбузової Тетяни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2025 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК