Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року Справа№200/1040/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо ненадання та не ознайомлення ОСОБА_1 з наказами, згідно яких на нього були накладені дисциплінарні стягнення; 2) визнати незаконними та скасувати: наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 100 від 31.05.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 133 від 30.06.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 173/дск від 31.08.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 193/дск від 30.09.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 217 від 29.10.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 239/дск від 30.11.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; 3) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повернути стягнуті з грошового забезпечення ОСОБА_1 кошти внаслідок незаконного накладення згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 на нього дисциплінарних стягнень.
Позивач в обґрунтування позову зазначив, що відносно нього були прийняті накази про дисциплінарні стягнення, проте його з ними не було ознайомлено.
20 лютого 2026 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.
Представник відповідача надав суду відзив на позов ОСОБА_1 , просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це наступним.
Представником відповідача зазначено, що усі дисциплінарні стягнення, крім пониження у військовому званні, пониження в посаді, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, накладені на військовослужбовців і не зняті до дня звільнення їх у запас чи відставку, вважаються знятими з дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно із статтею 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Права командирів (начальників) накладати дисциплінарні стягнення на підлеглих військовослужбовців визначені статтями з 49 по 56 Дисциплінарного статуту.
Відповідно до статей 83, 84 та 85 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Представник відповідача вказує, що враховуючи інформацію зі службової картки позивача, варто прийти до висновку, що на нього були накладені такі дисциплінарні стягнення, як догана та сувора догана.
Згідно із ст. 58 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах «а»-«ґ» статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).
Отже, на думку представника відповідача, командиром військової частини НОМЕР_2 правомірно і в межах своїх повноважень було накладено вище вказані дисциплінарні стягнення на ОСОБА_1 .
Командир військової частини НОМЕР_2 про кожне накладене дисциплінарне стягнення на позивача повідомляв йому особисто.
Відповідно до інформації зі службової картки позивача дисциплінарні стягнення були накладені вчасно, а саме не пізніше ні за 10 діб, від дня коли стало відомо про правопорушення.
Згідно із ст. 109 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець один раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби повинен ознайомитися із своєю службовою карткою й розписатися про це. У разі переведення військовослужбовця службова картка пересилається до нового місця служби.
Отже, представник відповідача вказує, що позивач вчасно був ознайомлений зі своєю службовою карткою, а саме в день його переведення до іншої військової частини та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , а саме 08.12.2025 року.
Таким чином, на думку представника відповідача, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а викладена правова позиція має винятково суб`єктивну позицію, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України та зводиться до переоцінки своїх прав.
Позивач надав відповідь на відзив, в якій, зазначив, що у відзиві на позовну заяву відповідач ніяким чином не довів правомірність своїх дій та їх доцільність, а саме дій командира військової частини НОМЕР_2 , не надано документів, які стали підставою для видання наказів командира військової частини НОМЕР_2 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, не надано витягів із відповідних наказів, не надано аркушів ознайомлення чи доведення наказів командира військової частини НОМЕР_2 , якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, де був би його підпис.
Позивач також підкреслив, що він не знав про існування наказів командира військової частини НОМЕР_2 за 2025 рік про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких вказав, що позивач був ознайомлений зі своєю службовою карткою, а саме в день його переведення до іншої військової частини та виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , а саме 08.12.2025, відповідно до ст. 109 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, кожний військовослужбовець оди раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби повинен ознайомитися із своєю службовою карткою й розписатися про це. У разі переведення військовослужбовця службова картка пересилається до нового місця служби.
Крім того, представник відповідача зазначив, що згідно з матеріалами службових розслідувань за червень та жовтень 2025 року ОСОБА_1 були надані пояснення, відповідно, за червень 2025 року від 27.06.2025 року, за жовтень 2025 року від 23.10.2025 року.
Отже, відповідач вказує, що позивач своїми твердженнями про непоінформованість стосовно притягнення його до дисциплінарної відповідальності, вводить суд в оману.
Також відповідачем звернуто увагу на тому, що позивач систематично (травень, червень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2025 року) нехтував виконанням своїх службових обов`язків, що і призвело до накладення на нього дисциплінарних стягнень.
За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 , учасник бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 .
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 20.08.2017 року (підтверджується наданим в додатках витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 246 від 20.08.2017 року) по 08.12.2025 року (підтверджується наданим в додатках витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 346 від 08.12.2025 року про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 100 від 31.05.2025 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» за проступок 27.05.2025 року, яким позивач порушив вимоги статей 16, 28, 58, 59 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Силах України».
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 133 від 30.06.2025 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» за проступок, яким позивач порушив вимоги статей 1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», статей 16, 28 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Силах України», пункту 3.2.1 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 173/дск від 31.08.2025 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» за проступок 23.08.2025 року за низьку виконавчу дисципліну та ненадання доповіді.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 193/дск від 30.09.2025 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «ДОГАНА» за проступок 27.09.2025 року, за низький контроль за наданням звітності начальниками служб логістики.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 217 від 29.10.2025 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» за проступок 20.10.2025 року, яким позивач порушив вимоги статей 1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», пункту 1.4 абзацу 4 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України № 40 від 31.01.2024 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 239/дск від 30.11.2025 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА» за проступок, а саме за відсутність контролю за списанням військового майна служб логістики, знищеного в результаті пожеж в 2020 та 2024 роках.
Під час ознайомлення з Службовою карткою позивачем було встановлено про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за 2025 рік, що в свою чергу тягло за собою наслідок, а саме виплату грошового забезпечення у меншому розмірі.
У зв`язку із тим, що позивача не було ознайомлено із спірними наказами ним було подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 за вх. № 38/5182 від 08.12.2025 року про надання інформації щодо накладених на позивача дисциплінарних стягнень за 2024-2025 роки, у відповідності до статей 48, 54 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», із зазначенням реквізитів наказів командира військової частини НОМЕР_2 відповідно до яких ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
У матеріалах справи відсутні докази надання позивачу відповіді на зазначений рапорт.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відповідно до часин 1, 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений, та діє станом на час розгляду справи.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 2 статті 2 Закону № 2232-XII передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (частина 3 статті 2 Закону № 2232-XII).
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина 4 статті 2 Закону № 2232-XII).
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина 3 статті 5 Дисциплінарного статуту).
Згідно з частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Наведені норми Дисциплінарного статуту дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.
Відповідно до вимог статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
На підставі статті 86 Дисциплінарного статуту під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого (стаття 87 Дисциплінарного статуту).
Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк (стаття 88 Дисциплінарного статуту).
Статтею 48 Дисциплінарного статуту встановлено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Командир відділення, головний сержант (заступник командира) взводу мають право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а»-«г» статті 48 цього Статуту (стаття 49 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV (далі Статут внутрішньої служби), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
За приписами статті 49 цього Статуту внутрішньої служби військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до статті 96 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.
Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення (стаття 97 Дисциплінарного статуту).
Оцінюючи спірні накази, якими позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани» та «суворої догани», суд зазначає таке.
Як було зазначено вище, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (пункт 86 Дисциплінарного статуту).
Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що передумовою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є, насамперед, належне виявлення та фіксація факту порушення.
Лише після встановлення всіх обставин вчиненого порушення, зокрема: неправомірності дій військовослужбовця, наявності причинного зв`язку між правопорушенням і виконанням ним обов`язків військової служби, ступеня вини, порушених норм законодавства, а також причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та їх належного документального оформлення, командир має право приймати рішення про накладення дисциплінарного стягнення або застосування інших заходів впливу.
Факт невиконання чи неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку підлягає обов`язковій фіксації уповноваженою посадовою особою у відповідних документах доповідній записці, акті перевірки або рапорті. У таких документах мають бути відображені обставини порушення, причини та умови його вчинення, ступінь вини, дата і час події, особа, яка виявила порушення, а також зміст самого порушення.
Крім того, військовослужбовцю має бути забезпечено право надати письмові пояснення щодо виявленого порушення, оскільки дотримання зазначених процедур є необхідною умовою законності, об`єктивності та справедливості під час встановлення та фіксації дисциплінарного проступку.
На переконання суду, дотримання процедури притягнення військовослужбовця до відповідальності забезпечує, зокрема, можливість реалізації таким військовослужбовцем права, визначеного Дисциплінарним статутом, на подання скарги старшому командирові або звернення до суду у встановлений законом строк.
Натомість, відповідачем до матеріалів справи не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем дисциплінарного порушення. Зокрема, відсутні відомості про те, коли і ким було виявлено порушення, у чому саме воно полягало, не відібрано письмових пояснень ні у позивача, ні в інших військовослужбовців щодо обставин виявлення нібито низької виконавчої дисципліни з боку позивача.
Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження покладення на позивача конкретних завдань, невиконання яких стало підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та суворої догани.
Накази: командира військової частини НОМЕР_2 № 100 від 31.05.2025 року; командира військової частини НОМЕР_2 № 133 від 30.06.2025 року; командира військової частини НОМЕР_2 № 173/дск від 31.08.2025 року; командира військової частини НОМЕР_2 № 193/дск від 30.09.2025 року; командира військової частини НОМЕР_2 № 217 від 29.10.2025 року; командира військової частини НОМЕР_2 № 239/дск від 30.11.2025 року містять виключно посилання на нормативні акти та узагальнені формулювання щодо допущених позивачем порушень, без будь-якої конкретизації, що за відсутності інших доказів на підтвердження допущення позивачем порушення дисципліни, ставить під сумнів існування обставин, з настанням яких Дисциплінарний статут пов`язує право відповідача на застосування дисциплінарних стягнень.
Також, суд зазначає, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також ненаведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваних наказів.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи вказані критерії суд приходить до висновку, що прийняте рішення відповідача винесено необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Отже, відповідач у цій справі не довів правомірності прийнятих наказів щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Отже, суд приходить про протиправність наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 100 від 31.05.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 133 від 30.06.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 173/дск від 31.08.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 193/дск від 30.09.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 217 від 29.10.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 239/дск від 30.11.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»
Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частину НОМЕР_2 повернути стягнуті з грошового забезпечення ОСОБА_1 кошти внаслідок незаконного накладення згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 на нього дисциплінарних стягнень, суд зазначає наступне.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Пунктом 1 розділу ХVІ Порядку № 260 визначено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Згідно з пунктом 3 розділу ХVІ Порядку № 260 виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.
Відповідно до пункту 4 розділу ХVІ Порядку № 260 при порушенні військової дисципліни або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, незадовільному виконанні службових обов`язків, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), або у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму більше чотирьох до восьми прожиткових мінімумів включно, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.
Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).
Отже, враховуючи визнання протиправним та скасування в судовому порядку наказів командира військової частини НОМЕР_2 № 100 від 31.05.2025 року, № 133 від 30.06.2025 року, № 173/дск від 31.08.2025 року, № 193/дск від 30.09.2025 року, № 217 від 29.10.2025 року, № 239/дск від 30.11.2025 року в частині, що стосується позивача, позовні вимоги щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу грошового забезпечення у сумі, яка не була йому виплачена внаслідок прийняття зазначеного наказу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання та не ознайомлення ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з наказами, згідно яких на нього були накладені дисциплінарні стягнення.
Визнати незаконними та скасувати: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) № 100 від 31.05.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 133 від 30.06.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 173/дск від 31.08.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 193/дск від 30.09.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 217 від 29.10.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»; наказ командира військової частини НОМЕР_2 № 239/дск від 30.11.2025 року в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повернути стягнуті з грошового забезпечення ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти внаслідок незаконного накладення згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 на нього дисциплінарних стягнень.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя І.М. Тарасенко