РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
01 липня 2026 р.  Справа № 120/1251/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Голови Сьомого апеляційного адміністративного суду (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023 № 51 а/г, який позивач просить скасувати та зобов"язати голову Сьомого апеляційного адміністративного суду здійснити особистий прийом з позивачем.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
У встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви усунуті, у зв`язку з чим ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Мотивуючи доводи відзиву представник зазначає, що з аналізу положень частин другої та третьої статті 22 Закону № 393/96-ВР вбачається, що зазначена норма не встановлює обов`язку для кожної конкретної посадової особи (зокрема, для голови суду) здійснювати особистий прийом громадян у будь-який час на першу вимогу однієї особи. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові Касаційного адміністративного суду від 02.04.2020 у справі № 826/307/17.
Крім того, в умовах воєнного стану організація та проведення особистого прийому громадян здійснюється з урахуванням заходів правового режиму воєнного стану, передбачених статтею 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, а також особливого режиму роботи суду, встановленого наказом голови Сьомого апеляційного адміністративного суду № 51-а/г від 03 липня 2023 року «Про встановлення особливого режиму роботи суду на період воєнного стану».
Також представник відповідача зазначає, що особистий прийом громадян не є формою здійснення правосуддя і не може прирівнюватися до конституційного принципу безперервності судочинства. Він є лише одним із способів прийняття усного звернення громадянина і не передбачає вирішення справи по суті.
Підсумовуючи представник відповідача зазначає, що положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та наказ № 51-а/г від 03.07.2023 не звужують обсяг конституційного права на звернення, а лише встановлюють особливості його реалізації в умовах воєнного стану з метою забезпечення безпеки, нормального функціонування суду та захисту публічних інтересів.
Відтак, представник відповідача вважає, що оскаржувані дії відповідача є правомірними, а позовні вимоги - необгрунтованими і просить відмовити в задоволенні позову.
Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, встановив таке.
Як зазначає позивач, 15.09.2025 він звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду з скаргою, в якій порушував питання про проведення службової перевірки щодо належного виконання посадових обов"язків начальника відділу звернень, внутрішньої та зовнішньої комунікації, а також щодо призначення позивачу дати особистого прийому з головою Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Позивач отримав відповідь, оформлену листом від 30.09.2025 № М-510-25/02.8-07/52386/2025, в якому, крім іншого, позивача повідомлено, що відповідно до наказу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 №51-а/г на період воєнного стану проведення особистого прийому громадян керівництвом суду не здійснюється.
Не погоджуючись з наказом Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 №51-а/г, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Зазначена гарантія (право подати звернення; право на обґрунтовану відповідь; право отримати відповідь у встановлений законом строк) є непорушною та не може обмежуватись навіть в умовах воєнного та надзвичайного стану (ст. 22, 64 Конституції України).
Питання практичної реалізації громадянами України права на звернення регулюється Законом України “Про звернення громадян” (далі - Закон № 393/96-ВР), який, крім іншого, визначає перелік похідних прав, пов`язаних з правами громадянина при розгляді звернення.
Відповідно до ст. 5 Закону України " Про звернення громадян " звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Відповідно до ст. 18 Закону України “Про звернення громадян” громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:
особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;
знайомитися з матеріалами перевірки;
подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;
бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;
користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;
вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Відповідно до частин 1-4 ст. 22 Закону керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян зобов`язані проводити особистий прийом громадян.
Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.
Порядок прийому громадян в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, об`єднаннях громадян визначається їх керівниками. 
Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.
В свою чергу, Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час.
У зв`язку з впровадженням в Україні правового режиму воєнного стану реалізація прав громадянина, пов`язаних з особистою присутністю громадянина, може мати свої особливості та підлягати обмеженням (ускладненням в їх реалізації).
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України “Про правовий режим воєнного стану”.
Статтею 8 вказаного Закону визначено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати (посилювати) охорону об`єктів критичної інфраструктури та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення, і вводити особливий режим їх роботи; встановлювати особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян.
Крім того, згідно з пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2022 р. № 440 у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.
Впровадження вказаних та деяких інших заходів правового режиму воєнного стану, за певних умов, може частково або повністю унеможливлювати реалізацію таких прав (пов`язаних з особистою присутністю) як: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.
Отже, з процитованого видно, що в умовах воєнного стану на можливість реалізації окремих прав заявників можуть вплинути встановлення посиленої охорони та особливого режиму роботи органу влади, встановлення особливого режиму в`їзду та виїзду, обмеження свободи пересування, а також руху транспортних засобів. З огляду на впровадження таких та інших безпекових заходів права заявників на особистий прийом керівниками та іншими посадовими особами органів державної влади, право бути присутнім при розгляді заяви чи скарги тощо можуть зазнати обмежень.
Судом з"ясовано, що відповідно до наказу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 №51-а/г " Про встановлення особливого режиму роботи суду на період воєнного стану" встановлено особливий режим роботи Сьомого апеляційного адміністративного суду на період воєнного стану, у зв`язку з чим проведення особистого прийому громадян керівництвом суду не здійснюється ( п. 1.1 ). Вказаний наказ прийнятий з метою забезпечення безпеки відвідувачів та працівників суду, що пов"язано із військовим станом, та передбачає і інші заходи щодо особливого режиму роботи суду на період воєнного стану. 
Отже, наказом Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 №51-а/г вжито необхідних заходів безпеки для працівників суду та відвідувачів, з метою забезпечення їхніх прав на належні та безпечні умови праці, перебування, збереження життя та здоров"я громадян, запобігання іншим негативним наслідкам, пов"язаним з війною.
В той же час, спірний наказ не порушує права громадян, в тому числі і позивача на звернення до Сьомого апеляційного адміністративного суду з відповідними заявами та скаргами, громадянам забезпечується можливість реалізації права на звернення, в тому числі і усне звернення, яке може бути викладене громадянином за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.
Отже, не здійснення особистого прийому не обмежує право позивача на усне звернення, яке може бути реалізовано в інший спосіб.
Більш того, суд зауважує, що в спірних правовідносинах позивачем було реалізовано його право на звернення шляхом подання відповідного письмового звернення (скарги) від 15.09.2025 року, яка була розглянута та позивачу надано відповідь від 30.09.2025 року № М-510-25/02.8-07/52386/2025.
Отже, наказ № 51-а/г від 03.07.2023 в світлі положень Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не звужує обсяг конституційного права на звернення, а лише встановлюють особливості його реалізації в умовах воєнного стану з метою забезпечення безпеки, нормального функціонування суду та захисту публічних інтересів.
Враховуючи викладене суд доходить висновку про правомірність наказу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 №51-а/г "Про встановлення особливого режиму роботу суду на період воєнного стану" та, відповідно, про відсутність підстав для його скасування.
Відповідно до частини 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку що заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, отже в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Голова Сьомого апеляційного адміністративного суду (вул. Соборна, 48/Оводова, 34, м. Вінниця, код ЄДРПОУ 42257456)

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна