ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1476/26 Справа № 243/2814/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2026 року Криви Ріг
09.06.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Шевченко В.В., судового розпорядника Мінєєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Халупка С.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік
за участі захисника (в режимі ВКЗ)    ОСОБА_2 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції ображено захисником Халупком С.В., який в апеляційній скарзі:
- вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи належним чином не було дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи;
- наголошує, що матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а виявлені ознаки алкогольного сп`яніння можуть бути викликані іншими факторами та не є доказом його винуватості;
- зазначає, що матеріали справи не містять чіткої, однозначної, усвідомленої та підтвердженої дозами відмови від огляду на стан сп`яніння;
- вважає, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а висновки суду про винуватість ґрунтуються на припущеннях; 
- вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліції», тому є незаконною, а докази отримані внаслідок незаконної зупинки є також незаконними та не можуть бути покладені в обґрунтування рішення суду; 

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, його відсутність не є перешкодою розгляду справи відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси представляє захисник Ванжула Я.В. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Ванжули Я.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12.03.2026р. о 10:51год. в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Барвінківська біля будинку № 239, керував транспортним засобом ЗАЗ 110247, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, від керування транспортним засобом відсторонено, автомобіль припарковано без порушень ПДР, велась відео фіксація на нагрудний бодікам Motorola Solutions VB400 № 474778, 475193, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість  ОСОБА_1  поклав:
- протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 090631 від 12 березня 2026 року, з якого вбачається, що 12 березня 2026 року о 10 годині 51 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі м. Слов`янськ по вулиці Барвінківська біля будинку № 239, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ 110247, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, від керування транспортним засобом відсторонено, автомобіль припарковано без порушень ПДР, велась відеофіксація на нагрудний бодікам Motorola Solutions VB400 № 474778, 475193, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- диск з відеозаписом, який було переглянуто в процесі розгляду даної адміністративної справи;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 березня 2026 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння;
- рапорт працівника поліції від 12 березня 2026 року, з якого вбачається, що надійшов виклик на лінію «102», за адресою: Донецька область Краматорський район, м. Слов`янськ, вулиця Барвінківська біля будинку № 239, «Порушення ПДР». Прибувши на місце події було виявлено заявника ОСОБА_3 , який повідомив, що водій автомобіля ЗАЗ 110247, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» була здійснена перевірка документів та встановлено особу водія – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- пояснення ОСОБА_1 від 12.03.2026 року, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортний засобом, його зупинили цивільні особи та потім викликали працівників поліції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставини справи та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини сукупністю доказів.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, вважає їх неспроможними.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву у своєї достовірності. 
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у особистих письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що вживав спиртні напої на свій день народження. 

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що судом першої інстанції під час розгляду справи належним чином не було дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, висновки сулу не відповідають фактичним обставинам справи, є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а виявлені ознаки алкогольного сп`яніння можуть бути викликані іншими факторами та не є доказом його винуватості, є також неспроможними, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійною об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять чіткої, однозначної, усвідомленої та підтвердженої доказами відмови від огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом, а висновки суду про винуватість ґрунтуються на припущеннях, є також необґрунтованими, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 зупинили випадкові свідки, оскільки підозрювали, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, після чого про даний факт повідомили на лінію «102». 

З підстав викладених вище також не мають під собою підґрунтя доводи, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліції», тому є незаконною, а докази отримані внаслідок незаконної зупинки, є також незаконними та не можуть бути покладені в обґрунтування рішення суду. 

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням, підстави для її скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлені. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Халупка Сергія В`ячеславовича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя