УХВАЛА

08 червня 2026 року
м. Київ

справа № 708/1554/25
провадження № 61-4569ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-схід», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2025 року адвокат Горобець С. О., який зазначав що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ТОВ «Райз-схід», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі.

2. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2026 року, позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 
частини четвертої статті 185 ЦПК України.

3. 06 квітня 2026 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Горобець С. О., за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року та постанову Черкаського апеляційного суду 
від 03 березня 2026 року, повний текст якої складено 04 березня 2026 року.

4. Верховний Суд ухвалою від 27 квітня 2026 року витребував з Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року матеріали справи № 708/1554/25, які надійшли до суду касаційної інстанції 19 травня 2026року. 

5. Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

6. Касаційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і в ній міститься клопотання про поновлення такого строку
на касаційне оскарження. Так, в обґрунтування відповідного клопотання
зазначено, що копію оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції заявник отримав 06 березня 2026 року, на підтвердження чого надано відповідну роздруківку із підсистеми «Електронний суд».

7. Розглянувши клопотання заявника, касаційний суд дійшов висновку,
що вказана причина пропуску строку на касаційне оскарження підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин. Враховуючи наведене, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню.

8. Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

9. Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

10. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

11. Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій допущені істотні порушення норм процесуального права, що призвело до незаконного, на думку заявника, повернення позовної заяви. Стверджено, що на підтвердження повноважень представника позивача до позовної заяви долучено ордер серії СА № 1145750, який відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положенню про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.

12. Вивчивши матеріали справи, касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

13. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

14. Місцевий суд, постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви, виходив з того, що долучений до позовної заяви адвокатом ордер не містить обов`язкових реквізитів, визначених підпунктами 12.2., 12.3., 12.4., 12.9. Положенню про ордер на надання правничої (правової допомоги), що у свою чергу виключає можливість суду визначити наявність у нього повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 та подання відповідної заяви до суду.

15. Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, оскільки адвокат на підтвердження повноважень діяти від імені та в інтересах позивача подав до суду першої інстанції ордер, в якому не вказано прізвище ім`я та по батькові особи, якій надається правова допомога та яку представляє адвокат, не зазначено назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом, а також дату видачі ордера. Отже, ордер не містить усіх необхідних реквізитів, передбачених пунктом 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.

16. Відповідно до частини другої статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

17. Згідно з частиною сьомою статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

18. Заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 1 
частини четвертої статті 185 ЦПК України).

19. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

20. Згідно з частиноюдругоюстатті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. РАУ затверджує типову форму ордера.

21. Відповідно до пункту 5 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням РАУ від 12 квітня 2019 року № 41, ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

22. Пунктом 12 Положення передбачено перелік реквізитів, які має містити ордер на надання правничої (правової) допомоги.

23. Підпунктами 12.2., 12.4, 12.9 пункту 12 зазначеного Положення передбачено, що ордер має містити прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правнича допомога; назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дату видачі ордера.

24. Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці (підпункт 12.14 пункту 12 Положення).

25. Судами попередніх інстанцій встановлено, а судом касаційної інстанції перевірено, що позовну заяву, яку подано до суду через підсистему «Електронний суд», від імені позивача підписано адвокатом Горобець С. О., який на підтвердження своїх повноважень здійснювати представництво інтересів ОСОБА_1 подав ордер серії СА № 1145750.

26. Інших документів на підтвердження повноважень адвоката Горобець С. О. на представництво інтересів позивача у Чигиринському районному суді Черкаської області матеріали заяви не містять.

27. Також встановлено, що адвокат Горобець С. О. на підтвердження повноважень діяти від імені та в інтересах позивача подав до суду першої інстанції ордер, в якому не вказано прізвище ім`я та по батькові особи, якій надається правова допомога та яку представляє адвокат, не зазначено назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом, а також дату видачі ордера. Тобто, ордер не містить усіх необхідних реквізитів, передбачених пунктом 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів.

28. Отже, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що доданий до позовної заяви ордер не містить обов`язкових реквізитів, визначених підпунктами 12.2., 12.4, 12.9 пункту 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, дійшов правильного висновку, що такий ордер не є належним та достатнім доказом підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах ОСОБА_1 , тому обґрунтовано застосував положення пункту 1 
частини четвертої статті 185 ЦПК України.

29. Касаційний суд звертає увагу на те, що реквізити, передбачені підпунктами 12.2., 12.4, 12.9 пункту 12 Положення заповнюються в ордері адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

30. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року 
у справі № 373/2054/16-ц викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

31. Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який
стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. 
З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

32. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлення на їх підставі нових обставин, що не відноситься до визначених
статтею 400 ЦПК України повноважень касаційного суду.

33. Верховний Суд зауважує, що застосування судом першої інстанції положень пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України не є обмеженням заявника доступі до правосуддя, оскільки останній не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з позовом.

34. Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судами попередніх інстанцій пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, порушень норм процесуального права судами не допущено, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

35. Керуючись статтями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження 
ухвали Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2026 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 03 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-схід», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі,
яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк