КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 367/654/26 Головуючий у 1 інстанції: Білогруд О.О. Провадження № 33/824/2616/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року 

Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Олексієнка Михайла Михайловича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2026 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн., які необхідно сплатити в дохід держави.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 14 квітня 2026 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1 зазначив, що копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав лише 08 квітня 2026 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження підтримали та просять її задовольнити. Представник потерпілого Осадчого М.О. не заперечує проти поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Ірпінського міського суду Київської області була прийнята 03 квітня 2026 року, але в день її прийняття не була вручена ОСОБА_1 . 
Копію постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2026 року ОСОБА_1 отримав 08 квітня 2026 року, про що склав відповідну розписку. Враховуючи поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, заява захисника ОСОБА_1 про його поновлення підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Посилається на порушення норми матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ДТП сталася внаслідок порушення вимог ПДР України саме з боку водія автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . Водій автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Рено» по вул. Соборній прямо. Він завчасно включив показник повороту ліворуч, приблизно за 50 метрів та почав зменшувати швидкість руху для здійснення повороту ліворуч для заїзду до магазину. Уважно подивившись, що зустрічних транспортних засобів немає, в попутному напрямку ніхто обгін не виконує, водій ОСОБА_3 зменшив швидкість до 5-10 км/год та почав виконувати маневр повороту ліворуч. Майже закінчивши маневр повороту ліворуч автомобіль під керуванням ОСОБА_3 отримав удар в передню ліву частину від автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався позаду нього. Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , який зазначив, шо рухався на автомобілі Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Соборній за автомобілем Renault, номерний знак НОМЕР_2 , зі швидкістю приблизно 50км/год. За твердженням ОСОБА_2 водій Renault, номерний знак НОМЕР_2 , нібито без показника повороту, почав здійснювати маневр повороту наліво. Щоб уникнути зіткнення з ним, він виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого і сталося зіткнення з автомобілем Renault, номерний знак НОМЕР_2 , та в подальшому з автомобілем «Jeep», номерний знак НОМЕР_3 . Апелянт звертає увагу, що водій ОСОБА_2 не виконував маневру обгону автомобіля «Рено», рухався позаду автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_2 , а в подальшому, коли водій ОСОБА_3 почав зменшувати швидкість руху, ОСОБА_2 , не був уважним, не побачив показник повороту, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння та вже не міг зупинити свій транспортний засіб без зіткнення. Єдиний варіантом для себе він побачив скерувати автомобіль ліворуч та виїхати на зустрічну смугу руху. Оскільки водій автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_2 ,вже був в маневрі повороту ліворуч, водій ОСОБА_2 зачепив вказаний автомобіль. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки фотознімкам з місця пригоди. На фотознімку на сніговому покриву наявні сліди від автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_1 , які починаються з правої смуги і йдуть на зустрічну смугу. Тобто водій ОСОБА_2 рухався за автомобілем Renault, номерний знак НОМЕР_2 , і різко повернув ліворуч в момент виконання маневру ОСОБА_1 повороту ліворуч. Він безпідставно зазначив, що в момент зіткнення автомобілі були паралельно один одному, оскільки при такому варіанті ОСОБА_1 навіть не зміг би здійснити поворот і зупинитися поперек дороги.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, захисника отепілого ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд першої інстанції вважав доведеними обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серіїЕПР1 №561477 від 07 січня 2026 року.
Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення 07 січня 2026 року о 21:05 у місті Ірпені по вулиці Соборна, 97/1 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , під час здійснення маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював обгін. Після цього автомобіль Hyundai Elantra відкинуло на узбіччя в припаркований автомобіль JeepGrand Cherokee, номерний знак НОМЕР_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 допустив порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами), а саме: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає вказані судом першої інстанції обставини такими, що не підтверджуються належними та допустимим доказами, а також суперечать письмовим поясненням учасників справи.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, ДТП за участі автомобілів Renault Clio, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та Jeep Grand Cherokee, номерний знак НОМЕР_3 , мало місце по вул. Соборній, 97/1, в м. Ірпені, яка має по одній смузі руху в кожну із сторін. На момент ДТП дорога була вкрита снігом, що не дозволяло розпізнати наявність або відсутність дорожньої розмітки.
У наданих на місці ДТП письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 07 січня 2026 року о 21:05 він керував автомобілем RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , під`їхав до магазину «Ірпінь Фіш» по вул. Соборній, 97/1. Переконавшись, що смуга руху, як для попутного руху, так і для зустрічного руху вільна, він увімкнув поворот та повернув наліво. Одночасно з цим водій автомобіля Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , почав обгін, що і спричинило ДТП (а.с. 10). 
В суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що в день, коли сталася ДТП, на вулиці була ожеледиця, дорожнє покриття було вкрите снігом. Керуючи автомобілем RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 ,по вулиці Соборна, 97/1 в м. Ірпені, він рухався з невеликою швидкістю, увімкнув покажчик повороту та почав поворот. На момент ДТП, він виїхав на зустрічну смугу. Водій ОСОБА_2 , який рухався позаду на автомобілі HyundaiElantra, номерний знак НОМЕР_1 , не помітив покажчик повороту та в момент коли він здійснював поворот, виїхав на зустрічну смугу і здійснив зіткнення з його автомобілем.
Вказані пояснення ОСОБА_1 відповідають і письмовим поясненням самого ОСОБА_2 , який зазначив, що ввечері 07 січня 2026 року він рухався по вул. Соборна в м. Ірпіні, на автомобілі Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 та став учасником ДТП. Автомобіль, який рухався попереду нього, здійснив маневр, який і спричинив ДТП, а саме поворот ліворуч, не переконавшись у його безпечності без вказівника повороту. Рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год, він зіткнувся з ним, а саме при запобіганні аварії він виїхав на зустрічну смугу, де своєю правою стороною зачепив автомобіль RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , після чого зупинився у припаркованому на узбіччі автомобілі JeepGrandCherokee, номерний знак НОМЕР_3 (а.с. 11).
З пояснень обох водіїв можна дійти висновку, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вулиці Соборна, 97/1 в м.Ірпені попереду автомобіля Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , та знизивши швидкість, здійснював поворот наліво. Водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем HyundaiElantra, номерний знак НОМЕР_1 , рухався позаду автомобіля RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , зі швидкістю 50 км/год та бачив, що автомобіль RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , здійснює відповідний маневр. Як зазначив ОСОБА_2 у своїх поясненнях, він не здійснював обгін транспортних засобів, а просто з метою уникнення зіткнення з автомобілем RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , який згідно письмових пояснень учасників знизив швидкість та здійснював поворот наліво, вирішив скерувати свій транспортний засіб на зустрічну смугу руху, де і відбулося зіткнення. При цьому того, ОСОБА_2 не зазначив на якій саме дистанції від автомобіля RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 він їхав та що він застосував гальмування, як того вимагають Правила дорожнього руху.
Вказані обставини відповідають і фотознімкам з місця ДТП, на яких зафіксовані сліди від шин автомобіля Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , по яким можна встановити, що ОСОБА_2 їхав позаду автомобіля RenaultClio, номерний знак НОМЕР_2 , та змінив напрямок свого руху і звернув на зустрічну смугу безпосередньо перед місцем зіткнення (а.с. 24).
На місці ДТП поліцейськими також був складений протокол про передбачене ст. 124 КУпАП адміністративне правопорушення і відносно ОСОБА_2 .
Апеляційний суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_2 у тій частині, що водій ОСОБА_1 здійснював поворот без показчиків, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Апеляційний суд вважає цілком обґрунтованим припущення, що ОСОБА_2 міг не помітити увімкнені показчики повороту, враховуючи його швидкість,а також те, що на момент ДТП він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного і алкогольного сп`яніння. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 керував транспортним засобом HyundaiElantra, номерний знак НОМЕР_1 , будучи раніше позбавленим права керування згідно з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2025 року в справі №756/16425/25 (а.с. 9). На місці ДТП ОСОБА_2 на вимогу поліцейських пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, за результатами якого установлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння - результат тестування 0,40 проміле, що підтверджується копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager (а.с. 7, 8). Поліцейським також було виявлено у ОСОБА_2 ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №561588 від 08 січня 2026 року (а.с. 5).
Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні достатні підстави для висновку про доведеність порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху та наявність причинного зв`язку між його діями і настанням ДТП.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги постанова Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2026 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Олексієнка Михайла Михайловича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.