Справа №638/2592/26

Провадження № 2/638/5400/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року         м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гребенюка В.В., 
за участі секретаря судового засідання Михалової Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бінес позика» звернулося до суду із вказаним позовом. 

Позов обґрунтовано тим, що 23.12.2024 між ТОВ « Бізнес позика» та ОСОБА_1  за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000,00 грн. 

Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, що призвело до утворення заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 25296,95 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 10701,10 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9095,85 грн., заборгованості за відсотками відповідно до ст. 625 ЦК України - 5500,00 грн. які разом з судовим збором заявлено позивачем до стягнення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 

Відповідач у відзові з позовними вимогами не погодилася. Вказувала, що вона є дружиною військовослужбовця та, відповідно, має пільги щодо нарахувань відсотків за кредитним договором. Суму комісії і відсотків за ст. 625 ЦК України вважала нарахованою незаконно. Зазначала, що частково сплатила кредит у сумі 5563,50 грн. і борг складає 5436,50 грн. Також, просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

В додаткових поясненнях представник позивача звертав увагу суду, що часткова оплата боргу є визнанням укладення кредитного договору та наявності боргу. Пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на думку представника позивача, не можуть бути застосовані до відповідача, адже надані документи не ідентифікують особу як чоловіка відповідача. Укладаючи договір відповідач вільно погодився на його умови, зокрема нарахування відсотків, в т.ч. за ст. 625 ЦК України, та комісії і такі умови законодавству не суперечать. Також, представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, а позовні вимоги повністю задовільнити.

Сторони та представник позивача були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, але в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили

Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За таких обставин судом згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

13.12.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 514457-КС-002 (далі за текстом Кредитний договір) в якому узгоджено графік розрахунків з визначенням сум і періодів платежів. Кредитний договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем оноразовим ідентифікатором.

За умовами Кредитного договору позивачем відповідачу 03.02.2024 мав бути наданий кредит на споживчі потреби у сумі 11000,00 грн. в безготівковій формі, строком на 16 тижні до 14.04.2025 із сплатою стандартної фіксованої відсоткової ставки: 1% в день, комісії за видачу кредиту: 2200,00 грн. У разі прострочення виконання грошових зобов`язань передбачено сплату 700000% річних в силу ст. 625 ЦК України (п.п. 2.1, 2.3 - 2.7, 2.11 - 2.13, 2.15, 7.5). 

У пп. 4.2.2 Кредитного договору сторонни погодили дати, розміри щомісячних платежів (за відсотками, комісією, кредитом) і залишки по основній сумі кредиту.

Кредитний договір підписаний з боку позивача кваліфікованим електронним підписом, з боку відповідача - одноразовим ідентифікатором UA-0801. 

За клопотанням позивача у АТ «Райффайзен банк аваль» витребувано інформацію про належність відповідачу картки та виписку за рахунком.

У відповідності до відповіді Банку на ім`я відповідача емітовано картку  НОМЕР_1 на рахунок до якої, як свідчить виписка, зараховано 11000,00 грн. 23.12.2024.

Укладення Кредитного договору, його умови і отримання кредитних коштів відповідачем у відзові не заперечувалося.

За розрахунком заборгованості станом на 03.02.2026 відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 25296,95 грн. з яких за тілом кредиту - 10701,10 грн., за відсотками - 9095,85 грн., за відсотками (ст. 625 ЦК України) - 5500,00 грн. Сплачено відповідачем 5563,50 грн. з яких зараховано в оплату тіла кредиту 298,90 грн., в оплату відсотків - 3064,60 грн., в оплату комісії - 2200,00 грн.

Відповідачем часткову оплату у вказаній сумі підтверджено. 

Згідно копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відповідача.

Як свідчить копія військового квитка ОСОБА_2 06.02.2023 призваний на військову службу за мобілізацією. З 03.05.2023 він зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 (копія наказу командира вч НОМЕР_2 № 123 від 03.05.2023). У відповідності до довідки Форма 5 від 05.07.2025 № 3975 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_3 .
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частинапершастатті627 ЦК України).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частинадругастатті639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частинапершастатті1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття1055 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений сторонами в електронній формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

За правилами частини дванадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Зважаючи, що без здійснення вищенаведених дій відповідача, зокрема підписання його електронним підписом, кредитний договір не був би укладений сторонами, то цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Законом України «Про споживче кредитування» у пункті 1-1 статті 1 визначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживчий кредит визначено п. 11 названого закону, як грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбчено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом, крім іншого, включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Максимальний розмір денної процентної ставки, як передбачено частиною п`ятою названої статті Закону України «Про споживче кредитування»,не може перевищувати 1 %.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Укладення Кредитного договору на вищевказаних умовах, надання кредиту позивачем доведено, а відповідачем у відзові визнано, адже відповідач просить врахувати всю часткову оплату в погашення тіла кредиту, нарахування відсотків вважає незаконним з огляду на встановлені законодавством пільги для неї, як дружини військовослужбовця та заборони застосування ст. 625 ЦК України під час воєнного стану. Встановлену в договорі комісію вважає незаконною.

За приписами частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 40/2026 від 12.01.2026, затвердженим Законом Укаїни № 4757-ІХ від 14.01.2026, та діє наразі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 оголошено проведення загальної мобілізації. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 4 травня 2026 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 343/2026 від 27.04.2026

Відповідач була на момент укладення Кредитного договору і наразі є дружиною військовослужбовця, що призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. Умови Кредитного договору не свідчать, що кредит наданий на придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Законодавство не обмежує відповідача часом для заявлення про наявність в неї пільг, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, відсотки за користування кредитом відповідачу нараховуватися не повинні за весь час користування кредитом. 

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник, на підставі п. 18 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно, відсотки за ст. 625 ЦК Україні нараховані відповідачу мають бути списані та стягненню не підлягають.
Щодо доводів відповідача про те, що комісія їй нарахована незаконно, суд керується таким.
За частиною 1 статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
За частино 3 статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Для приватного права апріорі притаманна диспозитивність, яка проявляється, зокрема, в тому, що особа, з урахуванням принципу свободи правочину, сама вирішує вчиняти чи не вчиняти певний правочин (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2022 року в справі № 303/2983/19 (провадження № 61-4745св21), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2024 року в справі № 712/3590/22 (провадження № 61-14297сво23)).
Як встановлено вище сторони уклали Кредитний договір з такими умовами щодо нарахування комісії.
Комісія за видачу кредиту: 2200,00 грн. (п. 2.5 Кредитного договору). У відповідності до пп. 4.2.2 Кредитного договору Комісія мала бути сплачена у сумах 1140,00 грн. та 1060,00 грн. в складі загальних платежів 06.01.2025 та 20.01.2025.

Законодавством нікчемність такої умови договору не встановлено та відповідачем не оспорювалася (відповідач не просив визнати таку умову недійсною). За таких обставин відповідач у встановлені строки мав сплатити суму комісії. 

Наведені висновки не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 щодо вимог про визнання недійсною умови кредитного договору.

Постанова Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 стосується неможливості встановлення позичальниками плати за дії, які визначені законодавством, зокрема ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» як безоплатні. Разом з тим, в цій постанові визначено, що Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту входячи з положень частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», яка до загальних витрат за споживчим кредитом відносить, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення, тощо. 

Згідно розрахунку заборгованості сплата комісії здійснена 05.01.2025 та 19.01.2025 у погоджених сумах (сплачено 2 790 грн. та 2 773,5 грн. відповідно). Такі суми зараховані в погашення майбутніх платежів згідно п. 4.4 Кредитного договору за яким в разі надходження від Позичальника платежу, що перевищує розмір періодичного платежу, визначеного графіком платежів, Кредитодавець зараховує кошти в наступний період відповідно до графіку платежів. Так, згідно пп. 4.2.2 Кредитного договору 06.01.2025 (перший платіж за кредитом) мало бути сплачено 2790,00 грн. з яких за відсотками 1650,00 грн., за комісією 1140,00 грн., а 20.01.2025 - 2790,00 грн. з яких 190,00 грн. - за тілом кредиту, за відсотками - 1540,00 грн., за комісією - 1060,00 грн.

За встановлених обставин, сума комісії утримана позивачем законно. А от відсотки не мали бути нараховані, тому суми зараховані в їх оплату згідно розрахунку заборгованості 05.01.2025 - 1540, грн. та 19.01.2025 - 1524,60 грн., загалом 3064,6 грн., мають бути зараховані в оплату тіла кредиту.

Таким чином, сума заборгованості відповідача за кредитом складає 7636,50 грн. (10701,10 грн. - 3064,6 грн.). Саме в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При з зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн. з яких підлягають стягненню з відповідача 803,51 грн. (30,18% від позовних вимог). 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273-274, 279, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовільнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитом у розмірі 7636,50 грн. (сім тисяч шістсот тридцять шість грн. 50 коп.). 

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір в сумі 803,51 грн. (вісімсот три грн. 51 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач:ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" ел. пошта office@bizpozyka.com, тел. +38(096)-321-83-09, адреса: Україна, 01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено: 22.05.2026 

Суддя           В. В. Гребенюк