УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року
м. Київ
справа № 463/9232/25
провадження № 51-2241ск26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року,
встановив:
Як убачається із касаційної скарги та даних Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 463/9232/25, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 06 жовтня 2025 року відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від 06 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 62020140000000069.
На зазначену ухвалу адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, яку Львівський апеляційний суд ухвалою від 04 листопада 2025 року залишив без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2025 року - без змін.
ОСОБА_4 подав на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, зазначені положення кримінального процесуального закону передбачають неможливість оскарження у касаційному порядку ухвал слідчих суддів та ухвал апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на такі ухвали. 
Згідно з матеріалами провадження за скаргою, ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року, якою була переглянута ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 06 жовтня 2025 року. Отже, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а твердження у касаційній скарзі про необхідність перегляду зазначеного вище судового рішення не ґрунтується на приписах закону.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 
Частиною 3 ст. 428 КПК визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3